Справа №265/4331/21
Провадження №2/265/137/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/4331/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись в його обґрунтування на те, що відповідачка є її рідною донькою, у якої народилась дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому батько дитини, ОСОБА_4 , участі у житті ОСОБА_3 не приймав з народження дитини. У свою чергу відповідачка після народження ОСОБА_3 разом із нею часто змінювала місця мешкання, бо постійного житла не мала. Потім відповідачка почала вести спосіб життя, що не може лічити матері, бо залишала дитину, без пояснень кудись зникала, не з`являлася по декілька днів, вживала алкогольні напої. Тому навесні 2020 року вона зверталась до служби у справах дітей щодо невиконання відповідачкою батьківських обов`язків. Після цього на деякий час у поведінці доньки спостерігались позитивні зміни, але у січні 2021 року відповідачка залишила ОСОБА_3 за місцем мешкання позивачки та зникла без будь-яких пояснень, а дитину забирала лише іноді. Взимку 2021 року позивачка знову зверталась до служби у справах дітей, оскільки дитина мешкала разом із нею, внаслідок чого було складено акт перевірки житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 . Також в лютому 2021 року вона зверталась до органів поліції, оскільки не могла встановити місце перебування своєї онуки. З рештою було з`ясовано, що відповідачка з донькою тимчасово мешкали по АДРЕСА_1 , а відповідачка була за ч. 1 ст. 184 КУпАП постановою суду визнана винною в ухиленні від виконання батьківських обов`язків через те, що малолітня ОСОБА_3 залишилась без піклування та догляду матері. На теперішній час онука постійно мешкає разом із позивачкою, яку вона повністю утримує, забезпечуючи усім необхідним, оскільки мати дитини ухилилась від участі у житті дитини, а також матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На підставі викладеного просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 , повністю підтримуючи заявлені нею позовні вимоги, просила суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка, ОСОБА_2 , у судовому засіданні, визнаючи заявлені до неї позовні вимоги у повному обсязі, вказувала, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3 , будучи обізнаною із наслідками постановлення судом рішення про задоволення даного позову.

Представник 3-ї особи, Кибенко Т. Є. , яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням вирішити справу за відсутності представника Органу опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради.

Таким чином, вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 8 квітня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 265, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

За свідоцтвом про народження, виданим 28 листопада 1992 року відділом РАЦС Орджонікідзевського райвиконкому м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 951, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 , матір`ю якої вказана ОСОБА_1 .

Звернення ОСОБА_1 з приводу ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 підтверджуються відповідями Управління «Служби у справах дітей» Маріупольської міської ради від 21 квітня 2020 року та від 24 березня 2021 року.

Постановою від 12 лютого 2021 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 184 КУпАП, якою було встановлено факт залишення ОСОБА_2 своєї малолітньої доньки 3 січня 2021 року без піклування та догляду внаслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків.

На підставі висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 7 жовтня 2021 року вбачається, що за рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради було встановлено, що вихованням малолітньої ОСОБА_3 займається бабуся, ОСОБА_1 , з якою дитина мешкає. Натомість мати дитини дошкільний заклад, де навчається малолітня ОСОБА_3 , не відвідує та участі у її виховані не приймає. Відносно ОСОБА_2 22 січня 2021 року також був складений представниками «Служби у справах дітей» акт про відсутність матері ОСОБА_3 на протязі 7 днів. На підставі викладеного орган опіки та піклування вважав доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За свідоцтвом про шлюб, виданим Лівобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області, актовий запис № 984 від 5 листопада 2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9 одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухилились від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, малолітньої ОСОБА_3 , що нею не заперечувалось.

Враховуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що визнання ОСОБА_2 в суді заявлених до неї позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі свідчить про підтвердження підстав позову, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідачка, будучи матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо протягом тривалого проміжку часу не піклується своєю донкою, не займається її вихованням, не надаючи належної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини, для реалізації її прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивачки з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., сплачений ОСОБА_1 при поданні до суду вказаного позову.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 265 від 8 квітня 2015 року).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 3 лютого 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка в АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка в м. Маріуполі зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради, розташований в м. Маріуполі по вул. Митрополитській 3.

Суддя