справа № 752/2536/22
провадження №: 2-н/752/91/22
У Х В А Л А

Іменем України

10.02.2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» заборгованість в загальному розмірі 9608,45 грн, з яких основний борг - 9112,99 грн, 3% річних від простроченої суми - 133,31 грн, індекс інфляції - 362,15 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 248,10 грн.

У відповідності до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається з інформації наданої відповідним органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 числиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

У зв`язку з наведеним, суддя приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу.

Так, згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, за змістом п. 7 ч. 1 ст. 162 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, в порядку наказного провадження проводиться розгляд справ щодо яких презюмується відсутність спору.

Під час розгляду цивільної справи № 646/8916/17 (постанова від 27.03.2019) Верховний Суд вказав, що позови що виникають з приводу нерухомого майна це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Таким чином, правила виключної підсудності стосуються випадків, коли відносно нерухомого майна триває спір, вирішення якого можливе виключно за наслідками розгляду справи по суті, а відтак, ці правила не можуть застосовуватись до заяв наказного провадження, де розгляд справи по суті не відбувається та презюмується відсутність спору.

Вказане пояснюється особливим порядком розгляду справ наказного провадження, де боржник не повідомляється про розгляд справи, однак йому забезпечується право перегляду цього судового рішення. Власне, саме з метою спрощення реалізації цього права справи наказного провадження розглядаються лише за правилами загальної підсудності, тобто за місцем реєстрації боржника.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю.Мазур