ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 619/6173/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.22 смт Золочів

Суддя Золочівського районного суду Харківської області Квітка О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 до Золочівського районного суду Харківської області з Харківського апеляційного суду за підсудністю надійшла цивільна справа № 619/6173/21 за позовом ОСОБА_1 до суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

З позову вбачається, що в провадженні Дергачівського районного суду Харківської області, у судді ОСОБА_2 перебуває справа № 619/4334/21, провадження по якій відкрито, де ОСОБА_1 викликається до суду в якості відповідача з чим останній не погоджується та звернувся до суду із вказаним позовом про відшкодування шкоди.

Суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного.

Позивачем ОСОБА_1 подано зазначений позов до суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3, ОСОБА_2 з приводу винесеної суддею ОСОБА_2 ухвали.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Положеннями статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України в пункті 4.2 Рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

Таким чином, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише в межах відповідної судової справи, у якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

Зазначені вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.

Таку правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року, справа № 826/56/18.

Отже, позов ОСОБА_1 до суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії з приводу прийнятого рішення у справі № 619/4334/21 не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного чи адміністративного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що у відкритті провадження необхідно відмовити, в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі № 619/6173/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. О.Квітка