Справа № 752/9742/21
Провадження № 2/752/2216/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 січня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Нікітенко А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

16.04.2021року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 , яким позивався до ОСОБА_2 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що йому на праві власності належить 5/6 частин жилого будинку АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.1977р. 1/6 частини домоволодіння зареєстровано в рівних частках за ОСОБА_3 , яка померла у 1982 році, та її братом - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дочка - відповідачка по справі. У ОСОБА_3 нікого з рідних, крім брата, не було.

У 1980 році Доброноженки, які постійно проживали в Черкаській області, продали сім`ї позивача кімнату площею 15 кв.м. (1/6 частини будинку), яку займала їх покійна сестра. Угода була оформлена розпискою яку ОСОБА_4 написав його матері про те, що він отримав за цю кімнату гроші у розмірі 700 крб.

Позивач вважає, що оскільки він вже більше як 40 років користується всім будинком, у тому числі й 1/6 частиною, яка належала на праві власності та була зареєстрована за померлими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , підтримує його технічний стан та сплачує податки, він, на підставі ст. 344 ЦК України, набув право власності.

Провадження у справі відкрито, після усунення недоліків позовної заяви, 23 квітня 2021 року.

22 жовтня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позов ОСОБА_1 про визнання права власності, відповідно до якого, визнала, що її батько та його сестра ОСОБА_3 , після смерті старшої сестри ОСОБА_2 , отримали у спадщину частину квартири по АДРЕСА_1 . На той час батько постійно проживав у своїй хаті села Балаклія, а сестра в Києві, і ніхто з них в цю частину будинку не збирався вселитися та жити, а тому вони прийняли рішення продати її родині ОСОБА_1 , з якими підтримували дружні відносини. Також послалася на те, якщо в розписці батько написав, що отримав 700 крб. то це повинно відповідати дійсності, підтвердила, що розписка написана почерком батька. На підтвердження того, що вона є спадкоємцем померлих відповідачка надала копії свідоцтв про народження, про шлюб, про розлучення, про смерть та копію паспорта. Просила розглядати справу за її відсутності.

Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги задовольнити.

Правилами статті 200 ЦПК України встановлено, що суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свободи чи інтересів інших осіб, та за наявністю для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідачка у відзиві на позов просила розглядати справу за її відсутності.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу по суті у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є власником 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в тому числі: 3/24 частини на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 23.12.1998 року, зареєстрованим в реєстрі за №2-4198; 3/24 частини на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Вірнік І.Є. 11.03.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №3-457; 7/12 частин на підставі свідоцтва про права на спадщину за заповітом виданим державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапезніковою З.О. 22.07.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-1514. (а.с.5-11).

Право власності позивача на 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , також підтверджується даними інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.03.2021року №062/14 - 3951 (И-2021). (а.с.19).

Крім того, відповідно до даних зазначеної вище інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.03.2021року ще 1/6 частин жилого будинку АДРЕСА_1 , а саме по 1/12 частині, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Першої Київською державної нотаріальної контори Мельниковою Л.Д. 28.06.1977 року, зареєстрованим в реєстрі за №5Дп-8981 зарєстровано за ОСОБА_3 (проживаючою за адресою - АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_4 ( проживаючим за адресою - АДРЕСА_4 ) (а.с.4).

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що у 1980 році Доброноженки, які постійно проживали в Черкаській області, продали його матері кімнату площею 15 кв.м. (1/6 частини будинку), яку займала їх покійна сестра, така угода була оформлена розпискою яку ОСОБА_4 написав його матері про те, що він отримав за цю кімнату гроші у розмірі 700 крб.

Як видно зі змісту розписки, написаної ОСОБА_4 , він отримав за кімнату по АДРЕСА_1 від ОСОБА_8 гроші в сумі 700 карбованців у присутності свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.12).

Та обставина, що зазначена розписка була написана ОСОБА_4 визнана відповідачкою ОСОБА_2 у відзиві на позов.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 (а.с.44).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 16 грудня 1967 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « ОСОБА_3 » на - « ОСОБА_3 ». (а.с.45).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46).

Відповідачка ОСОБА_2 у с воєму відзиві на позов не заявила суду, що нею було успадковано належну на праві часткової власності її батьку ОСОБА_4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до правил ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За даними податкового повідомлення - рішення вбачається, що позивач сплачує податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в повному обсязі, тобто за весь будинок АДРЕСА_1 (а.с.13,14).

Відповідно до практики Верховного Суду України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник добровільно відмовився від права власності на належне йому майно (постанова ВСУ від 28.04.2020р. по справі № 552/1354/18).

Наразі, встановлені судом обставини, що ОСОБА_4 отримав від матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 ще у 1980 році 700 карбованців, як вартість належної йому та його сестрі 1/6 частки спірного будинку, що не заперечується їх спадкоємцем, відповідачкою у справі ОСОБА_2 , ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_3 , а також їх спадкоємець відповідачка ОСОБА_2 не використовують за призначенням майно з приводу якого заявлено спір, остання не претендує на нього і на разі, відповідно суд має всі підстави для висновку, що власники 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 добровільно відмовились від права власності на належну їм частику цього ж будинку.

Крім того, судом встановлено, що позивач вже більше, як сорок років вільно, відкрито та безперервно користується будинком АДРЕСА_1 , в тому числі і частиною яка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , підтримує його технічний стан та сплачує податки.

З огляду на викладене, суд призодить до висновку, що за встановлених обставин позивач ОСОБА_1 набув право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 200, 296, 258-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 з до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.Г. Плахотнюк