Справа № 344/1291/22
Провадження № 2/344/1710/22
У Х В А Л А

03 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Остап`юка Михайла Петровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: 78010 Івано-Франківська область, Тлумацький район, село Новосілка, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», місцезнаходження: 03150 м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович, місцезнаходження: 78501 Івано-Франківська область, м. Яремче, вул. Свободи, буд. 266, про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора.

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній вище цивільній справі.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено у повному обсязі. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 040. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: відпочинковий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 040.

02 лютого 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Остап`юк Михайло Петрович звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. У даній заяві просить заборонити Акціонерному товариству «Альфа-Банк», Товариству з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки «Тигр», а також будь-яким іншим особам вчиняти дії, що спрямовані на перешкоджання позивачу ОСОБА_1 , а також сім`ї та його родині, які проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 : ОСОБА_3 , сину позивача, ОСОБА_2 , невістці позивача, а також ОСОБА_4 , внуку позивача, проживання у вказаному житловому будинку та користування відпочинковим комплексом за даною адресою.

Згідно частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів частини першої статті 153 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Частина перша статті 149 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України встановлений перелік видів забезпечення позову.

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі вона повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України ).

Згідно правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відтак, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно роз`яснень пункту 6 постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 62751130 від 05 січня 2022 року, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчаком Ростиславом Романовичем про державну реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 040; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 62751939 від 05 січня 2022 року, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчаком Ростиславом Романовичем про державну реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна: відпочинковий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 040.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, представник позивача вказує, що підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову стало те, що позивач та його родина можуть опинитися перед загрозою в тому, що їм буде заблоковано доступ до будинку, а також позивач буде змушений звернутися з новим позовом про його вселення у житловий будинок.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві про забезпечення позову не наведено доказів на підтвердження своїх вимог щодо забезпечення позову.

Так, до заяви не надано доказів про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та постійно проживають за даною адресою.

Позивачем не надано жодних доказів про те, що позивач та члени його сім`ї не мають іншого житлового приміщення, в якому могли б проживати.

До того ж з тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: 78010 Івано-Франківська область, Тлумацький район, село Новосілка, а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також представник позивача не зазначає жодних підстав щодо можливості позивачу та членам його сім`ї користуватися відпочинковим комплексом, враховуючи те, що власником цього комплексу є відповідач.

Позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення в майбутньому, а також не надано доказів, які б підтверджували, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду із обґрунтованою заявою про забезпечення позову та наданні відповідних доказів в її обґрунтування.

Також суд вважає, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 січня 2022 року, є достатніми заходами під час розгляду даної цивільної справи.

Крім того, суд зазначає, що у разі дійсного фактичного проживання позивача у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого станом на час подання позовної заяви до суду є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», останній зобов`язаний вчиняти дії щодо вказаного житлового приміщення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки матеріали заяви не містять достатньо обґрунтованих для забезпечення позову доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 149-153, 247, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Остап`юка Михайла Петровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора відмовити у повному обсязі

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.