КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа №754/9834/18

провадження № 22-ц/824/2683/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Беби В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косарєва Тетяна Вячеславівна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року у складі судді Лісовської О.В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косарєва Тетяна Вячеславівна про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просив визнати недійсними:

- договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :62:403:0028, посвідчений 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1868;

- договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :62:403:0012, посвідчений 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1869;

- договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :62:403:0023, посвідчений 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1870;

- договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адесою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: 800000000:62:403:0030, посвідчений 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1871;

- договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер: :62:403:0002, посвідчений 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1872.

- застосувати наслідки недійсності вищевказаних договорів шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на наступне майно:

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:403:0028, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :62:403:0012, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :62:403:0023, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :62:403:0030, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер :62:403:0002, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

Заборонено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - вищевказаних земельних ділянок.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року змінено, пункти 2, 3 викладено в іншій редакції, а саме:

Заборонено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельних ділянок, а саме:

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:403:0028, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :62:403:0012, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :62:403:0023, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :62:403:0030, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер :62:403:0002, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000.

В іншій частині ухвалу суду від 02 серпня 2018 року залишено без змін.

20 жовтня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

У мотивування заяви зазначала, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року, що набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано недійсними договори дарування, укладені між відповідачами.

Посилаючись на те, що з моменту набрання судовим рішенням законної сили пройшло більше 90 днів, уважала, що наявні всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року, задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2018 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 15 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки вважає ухвалу суду необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що Деснянським районним судом м. Києва не враховано той факт, що натепер рішення суду у даній справі, яке набрало законної сили, відповідачами не виконано.

Вказує, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які було надано до Деснянського районного суду м. Києва, власником земельних ділянок й надалі залишається ОСОБА_3 .

Звертає увагу, що зазначена обставина сторонами не заперечується, підтверджена висновком суду в оскаржуваній ухвалі. Тобто передумови, які існували під час розгляду справи по суті, продовжують існувати й дотепер.

Вважає, що заборона ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельних ділянок, є єдиним легальним механізмом для безперешкодного виконання судового рішення у даній справі.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали Деснянським районним судом м. Києва не надано правової оцінки тому факту, що ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів на користь скасування заходів забезпечення позову чи зміну обставин, що виключають необхідність застосування заходів забезпечення позову чи їх скасування. Зокрема, не надано доказів, які б підтверджували факт звернення із заявою для державної реєстрації прав на земельні ділянки та, відповідно, зміну записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також, вказує, що суд дійшов помилкового висновку, що для відновлення стану сторін, що існувало до укладення договорів дарування, необхідно скасувати заборону ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження та /або обтяження майна - земельних ділянок.

Зауважує, що враховуючи те, що договори дарування було визнано недійсними, а земельні ділянки на підставі оскаржуваної ухвали будуть звільнені з-під обтяження, ОСОБА_3 зможе безперешкодно вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та обтяження цих ділянок.

22 грудня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки вважає скаргу необґрунтованою.

Уважає, що законні права та інтереси позивача є у повній мірі захищеними в обраний ним та передбачений законодавством спосіб, а судом було забезпечено реалізацію завдання цивільного судочинства, яке полягає в ефективному захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, керуючись вимогами частин дев`ятої та десятої статті 158 ЦПК України, виходив з того, що з моменту набрання судовим рішенням законної сили пройшло більше 90 днів.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсними договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:403:0028, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Тетяною Вячеславівною, зареєстрований у реєстрі за № 1868; договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :62:403:0012, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Тетяною Вячеславівною, зареєстрований у реєстрі за № 1869; договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :62:403:0023, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Тетяною Вячеславівною, зареєстрований у реєстрі за № 1870; договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :62:403:0030, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 00, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Тетяною Вячеславівною, зареєстрований у реєстрі за № 1871; договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер :62:403:0002, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Тетяною Вячеславівною, зареєстрований у реєстрі за № 1872; а також застосовано наслідки недійсності вказаних договорів шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року рішення суду від 21 листопада 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 10 червня 2021 року рішення суду від 21 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 посилалася на те, що з моменту набрання судовим рішенням законної сили пройшло більше 90 днів, а отже наявні всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З аналізу змісту статті 158 ЦПК України убачається, що збереження чинності вжитих судом заходів забезпечення позову пов`язується із зверненням ухваленого рішення до примусового виконання. У разі задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, а якщо виконавче провадження не буде відкрите протягом вказаного строку, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за клопотанням учасника справи.

За змістом частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» рішеннями немайнового характеру є рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

До рішень немайнового характеру, які підлягають примусовому виконанню, належать рішення про відібрання дитини, встановлення побачення з дитиною тощо; про виселення боржника, вселення стягувача; інші рішення, за якими боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії на користь стягувача чи утриматися від здійснення таких дій.

Таким чином, рішення про визнання договорів дарування недійсними не підлягає примусовому виконанню.

Матеріалами справи встановлено, що рішення Деснянським районним судом м. Києва ухвалено 21 листопада 2019 року, постанова Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги у даній справі прийнята 11 березня 2021 року, а отже рішення суду першої інстанції набуло законної сили 11 березня 2021 року.

Крім того, з письмових матеріалів справи вбачається, що на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником земельних ділянок, що були предметом спору у даній справі, є ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції, постановляючи 02 листопада 2021 року ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, правильно виходив з того, що рішення набрало законної сили та з моменту набрання судовим рішенням законної сили пройшло більше 90 днів, а тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Також місцевим судом вірно зауважено, що відновлення запису про власника можливо лише за відсутності наявного на даний час арешту на майно.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову є помилковою, колегія уважає необґрунтованими.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено «15» лютого 2022 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик