ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/454/22
Провадження № 2/210/923/22
У Х В А Л А

іменем України

"27" січня 2022 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та просила суду визнати право власності на 1/2 частку автомобіля марки RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачу ОСОБА_1 та на 1/2 частку автомобіля марки RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачу ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 .

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у пред`явленому позові позивач зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 водночас, позивачем до позовної заяви не додано відповідне свідоцтво про укладення шлюбу, засвідчене у встановленому законом порядку.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається, що у період перебування у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, ними було придбано автомобіль RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який позивач просить визнати спільною сумісною власністю та визнати за ним та за відповідачем право власності на вказаний транспортний засіб по Ѕ частини за кожним. Поряд з цим, позивачем не зазначено, коли та ким саме укладався вказаний договір, як і відсутні інші відомості щодо укладення такого договору.

У пред`явленому позові позивач посилається, що фактично з червня 2021 року вони проживають окремо, домовленості про добровільний поділ майна між ними не досягнуто, проте, до матеріалів справи не долучено доказів досудового врегулювання вказаного спору та направлення відповідачу відповідних листів.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно якого вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Однак позивачем не зазначено, з чого саме вона виходила, зазначаючи у позовній заяві, що вартість автомобіля 7000 доларів США, що становить 200 336 грн. (за даними НБУ станом на 19.01.2022 року).

Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Належним доказом підтвердження вартості майна є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69 -72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Разом з тим, звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 не подано належних доказів на підтвердження ринкової вартості спірного майна станом на час звернення з позовом до суду, також відсутнє відповідне клопотання про встановлення їх вартості у разі наявності обставин, що перешкоджають визначити дійсну вартість майна на час розгляду.

Ненадання даних доказів, позбавляє суд можливості вірно вирахувати розмір судового збору, який повинен бути сплачений, виходячи із вірної ціни даного позову.

Крім того, позивач, посилаючись на неможливість встановити ціну позову через перебування документів на спірний автомобіль у відповідача, не зазначив доказів на підтвердження обставин неможливості отримати такі документи на транспортний засіб від відповідача.

Позивач у пред`явленому позові посилається на неможливість дійти згоди з відповідачем щодо розподілу автомобіля, проте у позовній заяві не зазначає доказів, які підтверджують вказані обставини.

За правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 378 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н. Ю. Вікторович