УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2401/11

Номер провадження 6/495/39/2022

16 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Охримчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду особи (боржника) за межі України без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу.

Так, заявник зазначає, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни перебуває виконавче провадження № 61289974 з виконання виконавчого листа № 2-2401/11, виданого 21.05.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 183 418 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського районного суду Одеської області № 2-2401/11 від15.08.2019 року замінено стягувана ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

14.02.2020 року постановою Приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 61289974, яку направлено боржнику за вих. № 1296. З метою забезпечення реального виконання рішення суду, 24.06.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення, про що боржник повідомлений належним чином.

Згідно відповіді ДФС про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи на запит приватного виконавця боржник доходів не отримує.

Згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії, боржник пенсію не отримує.

Згідно відповіді МВС за боржником зареєстрований транспортний засіб, а саме: вантажний автомобіль MЕRCЕDЕS-BHNZ, модель VITO 115 СDI, 2006 р.в., VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору., який оголошено в розшук постановою приватного виконавця від 28.10.2021 року.

29.12.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику.

29.12.2021 року приватним виконавцем на адресу боржника направлений виклик №39351, яким зобов`язано боржника з`явитись до виконавця 12.01.2022 року об 14:45 год. та падати документи і відомості, згідно з зазначеним у виклику переліком. Згідно з даними сайту відправлення № 886 вручено за довіреністю 04.01.2022 року, але боржник у зазначений час та дату не з`явився та законні вимоги приватного виконавця не виконав, про що складено акт від 12.01.2022 року.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб, місце знаходження якого встановити не вдалося, та який, згідно постанови про розшук майна боржника від 28.10.2021, перебуває у розшуку. Іншого ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано; коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо, боржник офіційно ніде не працює, пенсію не отримує.

Крім того заявник зазначив, що про існування відкритого виконавчого провадження ВП № 61289974 та наявність заборгованості боржнику - ОСОБА_1 відомо ще з 25.05.2020 року, оскільки 01.06.2020 року він звернувся зі скаргою до Білгород-Дністровського міськрайонного суду па рішення та бездіяльність приватного виконавця в рамках вищезазначеного виконавчого провадження, у якій зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана ним поштою 25 травня 2020 року.

Таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду. Більш того, викликом приватного виконавця боржника повідомлено, що у разі неявки у вказану дату та час, у відповідності до вимог чинного законодавства, буде підготовлено та подано подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у прані виїзду за межі. України.

Також, заявник вказує, що на запит приватного виконавця, щодо перетину боржником державного кордону України, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.11.2021 року надано відповідь про те, що ОСОБА_2 , 14.06.1966 року перетинає державний кордон України та в період з дати набрання рішення законної сили 19 разів виїжджав за межі державного кордону України, що потребує відповідних фінансових затрат, що свідчить про фінансову можливість боржника виконувати свої зобов`язання покладені на рішенням суду.

На підставі наведеного приватний виконавець звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Боржник ОСОБА_1 подав до суду заперечення на подання приватного виконавця про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, відповідно до якого зазначив, що подання є безпідставним, так як не містить належних та допустимих доказів, що підтверджують факт ухилення ним від виконання обов`язків щодо погашення заборгованості. Зазначив, що він сумліно виконував та не вчиняв жодних дій, які б ускладнювали або унеможливлювали виконання рішення суду. Крім цього, вказав, що обмеження щодо у праві виїзду, яке просить встановити приватний виконавець не пропорційно погашенню заборгованості. Просив відмовити у задоволенні даного клопотання, вимоги якого порушують його права та основоположні свободи відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали подання про тимчасове обмеження у праві виїзду особи (боржника) за межі України без вилучення паспортного документу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке клопотання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області разом із зверненням до суду із даним поданням, просив розглянути його у його відсутність.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, суб`єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Верховний Суд України в судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року зазначив, що з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите, зокрема, у пункті 18 частини третьої статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи божника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду особи (боржника) за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мишко