Справа № 297/224/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

за участі секретаря: Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2011 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки з кінця 2014 року їх відносини почали стрімко погіршуватися, вони втратили інтерес один до одного, їх почуття один до одного охололи. Зазначає, що на початку березня 2015 року він покинув відповідачку та переїхав жити у свій житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та за взаємною домовленістю між ним та відповідачкою старша донька ОСОБА_5 залишилася проживати з ним, а інша донька ОСОБА_6 залишилася проживати з відповідачкою. Також, вказує на те, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2015 року в цивільній справі № 297/1690/15-ц, встановлено для подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , шлюб між якими зареєстровано 06 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 53, режим окремого проживання. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її батьком ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані обставини, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.08.2014 року, сторони зареєстрували шлюб 06.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №53.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім`я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Керуючись пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 110, 112, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 82, 89, 206, 229, 235, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатській області, актовий запис за №53 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО