Провадження № 2-в/225/2/2022
Єдиний унікальний номер № 225/7810/21
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

іменем України

01 лютого 2022 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

секретаря Федорцової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку звернення до суду,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського міського суду надійшла заява надійшла заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 , про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2-278/2009 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків, пені, в частині рішення Ленінського районного суду Донецької області від 09 лютого 2009 року.

В обґрунтування вказаної заяви представник заявника зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по цивільній справі №2-278/2009 позов Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Н-А-220315078 від 04.10.2007 задоволено в повному обсязі, а саме: розірвано кредитний договір №Н-А-220315078 від 04.10.2007, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі Пролетарського відділення №5404 суму заборгованості за кредитом в розмірі 77401,29 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 804,01 грн. На теперішній час рішення втрачено, отримати його копію не має можливості.

До заяви представник заявника додав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому просив визнати поважними причини пропуску пред`явлення виконавчих документів до виконання та поновити строк звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження.

В судове засідання представник заявника не з`явився, в заяві про відновлення втраченого судового провадження просив проводити розгляд заяви без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 488 ЦПК України передбачено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

За вимогами ч.4, 5 ст.491 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження може бути подана до суду незалежно від строку зберігання судового провадження, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, якою встановлено, що заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по цивільній справі №2-278/2009 позов Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Н-А-220315078 від 04.10.2007 задоволено в повному обсязі, а саме: розірвано кредитний договір №Н-А-220315078 від 04.10.2007, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі Пролетарського відділення №5404 суму заборгованості за кредитом в розмірі 77401,29 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 804,01 грн.

Будь-які матеріали судової справи, як і сама судова справа, після розгляду не були передані Пролетарським районним судом м. Донецька до Дзержинського міського суду Донецької області, що підтверджено довідкою керівником апарату Дзержинського міського суду Донецької області Чубенко С.О.

Крім того, відповідно до відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31.12.2021, за даними системи, на виконанні у Хрестівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у перебувало виконавче провадження №36338680, відкрите на підставі виконавчого листа №2-278/2009 від 16.03.2009, виданого Ленінським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк в особі Пролетарського відділення №5404 м. Донецька боргу у сумі 78205,30 грн. 17.02.2017 виконавче провадження завершено на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом норм, що регулюють спірні правовідносини, вбачається стимулювання законодавцем сторін виконавчого провадження вживати залежних від них заходів за для своєчасного, ефективного вирішення всіх питань, пов`язаних з втраченим судовим провадженням шляхом встановлення певного строку для звернення до суду із заявою про його відновлення, яким є строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Вказане покликане внести правову визначеність у правовідносини сторін виконавчого провадження, запобігти можливому зловживанню однією із сторін своїми правами та встановити розумну передбачуваність вчинення або не вчинення ними певних дій та наслідки таких дій або бездіяльності.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В редакції ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», що діє з 02.06.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі №2-278/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, сплинув 17.02.2020.

При вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Банк, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

У заяві про поновлення строку представник вказав, що строк на подачу виконавчого документу було пропущено через несвоєчасно отриману інформацію про повернення виконавчого документу та великий об`єм справ, що залишилися в судах, розташованих на тимчасово окупованій території України, АТ «Ощадбанк» здійснює масове звернення до судів з позовами про стягнення заборгованості та із заявами про відновлення втрачених судових проваджень, що стало причиною пропуску строку для подання виконавчого листа до виконання повторно.

Так, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Суд розглянув позов ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає вказані представником заявника причини неповажними, позивач мав достатньо часу для вчинення дій як з подання до виконання виконавчого документу, так і для звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку, однак не скористався таким правом.

Крім того, зі змісту заяви про відновлення втраченого судового провадження випливає, що представником позивача були отримані і рішення суду, і виконавчий лист, який останнім часом пербував на виконанні у Хрестівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції та повернутий 17.02.2017 стягувачу на підставі завершення виконавчого провадження (п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, наведені заявником обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами і тому не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак реалізація вказаного права повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строках.

Європейський суд з прав людини в свої рішеннях Пономарьов проти України, Щокін проти України, Белле проти Франції зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права до ступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

Відповідно положень п.2 ч.4 ст.492 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадку, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 491 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Враховуючи, строк що пред`явлення виконавчого документу до виконання в данному випадку пов`язаний з можливістю зверненння до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, а суд не знайшов підстав для його поновлення, тому клопотання про поновлення строку звернення до суду слід відхилити.

Відповідно ч.4 ст. 492 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у випадках, зокрема, заява подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 491 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

З огляду на зазначене, у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 126,127, 260, 491-492 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку звернення до суду відхилити.

Відмовити у відкритті провадження № 2-в/225/117/2021 (ЄУН 225/7810/21)) за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання ЦПК України в редакції від 03.10.2017 (п.15.5 ч.1 РозділуXIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В.Челюбєєв