Провадження № 2/947/1277/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

За участю представників сторін - адвокатів Громадського О.В., Сазонової А.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попереднього споживача та розірвання договору,-

Встановив:

ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернулась до Приморського райсуду м. Одеси з позовом до філії «Інфоксводоканал» з позовом про зобов`язання вчинити певні дії і про розірвання договору про надання послуг з водопостачання. При вирішенні питання про відкриття провадження за вказаним позовом, суд дійшов висновку , що позов підлягає направленню за підсудністю до Київського райсуду м. Одеси. Ухвала Приморського райсуду м. Одеси від 21.09.2021 року разом з матеріалами справи надійшла до Київського райсуду м. Одеси 26.10.2021 року. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 28.10.2021 року справу прийнято до провадження і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи. За заявами сторін розгляд справи двічі відкладався.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Громадський О.В., підтримуючи вимоги, доводив, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» неправомірно рахує за ОСОБА_1 заборгованість по оплаті послуг з водопостачання в сумі 18539,19 грн. за період, коли позивач не була власником будинку АДРЕСА_1 - до 02.06.2021 року. Окрім того, ОСОБА_1 не бажає отримувати від відповідача послуги з водопостачання і вимагає ухвалити судове рішення про розірвання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що сторони уклали 02.06.2021 року.

Представник відповідача позов не визнала і підтримала клопотання про закриття провадження по даній справі, що надійшло до суду 22.12.2021 року, з тих підстав, що предмет спору відсутній. Так, вимог до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплату наданих послуг з водопостачання ТОВ «Інфокс» не заявляв. Наразі на підставі судового наказу, виданого Київським райсудом м. Одеси 05.02.2021 року, стягується борг по оплаті за послуги з водопостачання з фактичного користувача будинку АДРЕСА_2 і фактичного споживача послуг - ОСОБА_2 . Проти розірвання договору відповідач не заперечує і договір буде розірвано після надання позивачем акту служби «Міскводопровід» про відключення від мереж водопостачання, тому як припинення водопостачання можливе лише з залученням відповідної техніки.

Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали справи і встановив, що на підставі свідоцтва від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_3 . Попереднім власником будинку був ОСОБА_3 . Фактичним користувачем будинку з 2008 року є ОСОБА_4 , який разом з членами родини проживає у будинку.

Судовим наказом від 05.02.2021 року з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» стягнута заборгованість з оплати послуг водопостачання, що утворилась до 31.12.2020 року в сумі 12328 грн. 05 коп.

На розгляді Київського райсуду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про припинення сервітуту та виселення (справа за №947/1047/22).

В судовому засіданні представник позивача стверджував, що ОСОБА_1 користуватися будинком до сьогодні не має можливості, тому як ОСОБА_4 не дозволяє заселитися в будинок, і , відповідно, позивач не є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення. 02.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» з вимогою укласти з нею договір на водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_2 та одночасно припинити надавати послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою. 18.06.2021 року на адресу заявниці ( АДРЕСА_4 ) відповідач направив письмову відповідь (№1673/13 прив), якою повідомив про відкриття на ім`я ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_1 і надав роз`яснення щодо припинення послуг водопостачання : заявниці належить надати акт «Міськводопровід» про відключення від мереж водопостачання.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу надання і споживання житлово-комунальних послуг регулюються положеннями ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про захист прав споживачів», Цивільним Кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 05.07.2019 року №690, умовами укладеного між сторонами договору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1, 2ст.32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відключення споживача від мереж централізованого водопостачання і водовідведення в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. При цьому витрати, пов`язані з відключенням від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, відшкодовуються споживачем відповідно до калькуляції, складеної виконавцем.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Судом встановлено і визнано сторонами, що житловий будинок АДРЕСА_1 підключений до міських мереж водопостачання і відповідач свої зобов`язання за договором про надання послуг з водопостачання виконує у повному обсязі. Позивач набула права власності на вказаний житловий будинок у січні місяці 2021 року, до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з заявою про укладання договору про надання послуг з водопостачання звернулась 02.06.2021 року. Надані суду письмові докази свідчать, що вимоги про сплату заборгованості за послуги з водопостачання, що утворилась до 31.12.2020 року ТОВ «Інфокс» в особі філії пред`явив не до позивача, а до іншої особи. Суд не отримав письмових доказів того, що позивач, як власник будинку, до якого відповідач надає послуги з водопостачання, не повинен вносити плату за цю послугу з січня 2021 року. Тому вимоги в частині зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку позивача заборгованості за послуги з водопостачання суд вважає недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статей 651, 907 ЦК договір про надання послуг може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі істотного порушення договору другою стороною.

Суд не отримав належних і допустимих доказів щодо істотних порушень відповідачем умов договору; позивач не зазначив, у чому конкретно вони полягають та якими доказами підтверджуються.

До того ж, відповідач не заперечує проти розірвання договору про надання послуг з водопостачання у зв`язку зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця. У такому випадку , як визначено пунктом 37 Правил, споживач попереджає виконавця про це не менш як за два місяці до дати його розірвання та допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання послуг.

З огляду на викладене вимоги позивача в частині розірвання договору не підлягають задоволенню, тому як є безпідставними.

Керуючись ст.ст.259, 263-265,269 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попереднього споживача та розірвання договору залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 04.02.2022 року.

Суддя Калашнікова О. І.