Справа № 464/5348/21
пр.№ 2/464/300/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2022 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Воловець Ю.І.

за участі: відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Зуєва Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/5348/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_3 за адресою проживання: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_4 є їх з відповідачем дитиною. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.11.2014 шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо. Позивач з 2017 року проживає в Одесі, а малолітня дочка зараз проживає разом із матір`ю. Вирішити питання місця проживання дитини в добровільному порядку неможливо, відповідачка відмовляється дозволити проживання дитини з батьком, що в свою чергу стало передумовою звернення до суду для вирішення спору про визначення місця проживання дитини. Вказує, що позивач забезпечений житлом, має постійний дохід, який достатній для забезпечення дитини нележного рівня життя, не має шкідливих звичок та прагне надати дитині належне виховання.

Ухвалою судді від 12.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.11.2021 витребувано з Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2021 закрито підготовче провадженя у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просить відмовити в його задоволенні з мотивів викладених у письмових поясненнях. Відповідач зазначила, що позивач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо участі у вихованні дитини.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликався на те, що дитина має проживати з матір`ю.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, представника третьої особи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.11.2014 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки з місця проживання від 04.06.2015 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту про проживання особи за місцем фактичного проживання від 10.09.2021 дочка сторін проживає без реєстрації з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки виданої директором ліцею №93 від 19.04.2020 ОСОБА_4 навчається в ліцеї №93 Львівської міської ради. Батько учениці ОСОБА_3 не бере участі у навчанні дочки, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями, не цікавиться успішністю, не забирає її додому. Вихованням дитини займається матір ОСОБА_1 .

Із висновку органу опіки і піклування від 28.12.2021 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.161 Сімейного кодексу України спір батьків, які проживають окремо, щодо місця проживання неповнолітньої дитини вирішується судом. При цьому береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та інші обставини, які мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання.

При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Як встановлено судом, після розірвання шлюбу сторін малолітня ОСОБА_4 залишилась проживати разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_2 .

З огляду на наведені обставини, зокрема, проживання дитини на даний час із матір`ю, яка створила належні матеріально-побутові умови для проживання дитини, піклується про її навчання та виховання, виявляє до дитини увагу та турботу, суд приходить до висновку, що зміна місця проживання дитини, яка на даний час проживає з матір`ю, передача її на проживання з батьком може мати негативні наслідки для психічного і духовного розвитку дитини, а відтак, не відповідає її інтересам, батько участі у вихованні дитини не бере, підстави для визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 із батьком відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265 України, суд, -

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.02.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН відсутній, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Львів, пр. Ч. Калини, 66.

Головуючий Б.Р. Мичка