Дата документу 02.02.2022 Справа № 336/669/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/669/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/337/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В. Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в особі представника - адвоката Нейрановського Артема Олексійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року про відмову у видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в особі звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Свою заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» обґрунтувало тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 002- 07592-170413 від 17 квітня 2013 року у розмірі 43179.08 гривень з яких 25236.18 грн тіло кредита, 17942.90 грн заборовність за відсотками, судовий збір у розмірі 1600 грн.

02 червня 2017 року за вхідним номером 13497 від ПАТ « Дельта Банк» на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява по видачу виконавчих листів по справі № 336/669/17

На виконання зазначеної заяви Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, 07 червня 2017 видано виконавчі листи та направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які були отримано уповноваженим представником ПАТ «Дельта Банк» 13 червня 2017 року.

24 грудня 2020 року, в ході проведення інвентаризації кредитних справи ТОВ ФК «Профіт Капітал», право вимоги на які виникли на підставі Договору про відступлення права вимоги № 22 76/К від 06 липня 2020 року, було виявлено відсутність виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року по справі № 336/669/17 за вищезазначеною справою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2021 року у замінено стягувача виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 336/669/17 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал».

Заявник зазначає, що станом на день подання заяви, відповідно до відомостей з автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі листи Шевченківського районного суду м. Запоріжжя пор справі № 336/669/17 до примусового виконання до будь якого виконавчого органу не пред`являлись, що свідчить про наявність підстав вважати зазначені виконавчі листи втраченими.

Крім того, враховуючи, що заміна сторони викового провадження відбулася 18 лютого 2021 року, виключало можливість пред`явлення виконавчих листів до виконання раніше, оскільки був відсутній про офіційно визнаний судом статус Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», як стягувача.

Із урахуванням зазначеного Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» просить суд видати дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року по справі № 336/669/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року заяву зазначеного Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись помилковість висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просило скасувати ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року та прийняти постанову, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Щодо обґрунтування поважності підстав пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, то повідомляють, що Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2021 року замінено стягувача ПАТ « Дельта Банк» правонаступником ТОВ « Фінансова компанія «Профіт Капітал» у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчих листів № 336/669/17, виданих Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 005-07251-0104123 від 01 квітня 2013 року в сумі 43179.08 грн (прострочене тіло кредиту 25236.18 грн, заборгованість за відсотками 17 942.90 грн), судовий збір в сумі 1600 грн. Таким чином, 18 лютого 2021 року після отримання статусу стягувача ТОВ « ФК « Профіт Капітал» отримало право примусового виконання виконавчого листа по зазначеній справі. Оскільки виконавчі документи відсутні в матеріалах справи стягувача та не перебувають на виконанні в органах ДВС, то такі є втраченими. При цьому за даними виконавчими листами суму боргу не стягнуто, а тому вони є невиконаними і строк пред`явлення їх до виконання може бути поновлений, а дублікати видані замість втраченого оригіналу відповідно до вимог ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень судової повістки (а.с.121-123) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином провідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповілдності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності учсників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено втрату оригіналів виконавчих листів та наявність поважних причин для поновлення строку для пред`явлення вказаних листів до виконання. Сам по собі факт невиконання рішення суду не може бути поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки первісний стягував вочевидь не здійснював передбачених законом заходів щодо захисту порушеного права, а правонаступник стягувача прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадження первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 002- 07592-170413 від 17 квітня 2013 року у розмірі 43179.08 гривень з яких 25236.18 грн тіло кредита, 17942.90 грн заборовність за відсотками, судовий збір у розмірі 1600 грн (а.с.24-26).

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за вихідним номером 6145/2017 від 13 квітня 2017 року учасникам справи було направдено копію заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року ( а.с. 27).

Зазначене рішення було отримано ПАТ « Дельта Банк» 19 квітня 2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти за № 691 ( а.с. 28).

02 червня 2017 року за вхідним номером 13497 від ПАТ « Дельта Банк» на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява по видачу виконавчих листів по справі № 336/669/17 ( а.с. 31).

На виконання зазначеної заяви Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, 07 червня 2017 видано виконавчі листи та направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які були отримано уповноваженим представником ПАТ «Дельта Банк» 13 червня 2017 року ( а.с. 33-31).

06 липня 2020 року за результатами електронних торгів ( аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону від 23 червня 2020 року, між АТ « Дельта Банк» та ТОВ « ФК « Профіт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2276/К ( а.с. 41-43).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2021 року замінено стягувача ПАТ « Дельта Банк» правонаступником ТОВ « Фінансова компанія «Профіт Капітал» у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчих листів № 336/669/17, виданих Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 005-07251-0104123 від 01 квітня 2013 року в сумі 43179.08 грн (прострочене тіло кредиту 25236.18 грн, заборгованість за відсотками 17 942.90 грн), судовий збір в сумі 1600 грн ( а.с. 48-49).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі "Горнсбі проти Греції" (заява №18357/91, від 19.03.1997 року) визначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів, проводяться на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ЦПК України (чинними на час ухвалення заочного рішення) заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом (ч. 1 ст. 233 ЦПК України) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи копію судового рішеня Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року було отримано ПАТ « Дельта Банк» 19 квітня 2017 року.

В апеляційному порядку судове рішення учасниками справи не оскаржено.

Отже, рішеня Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року набрало законної сили 23 квітня 2017 року відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦК України ( у редакції чинній на момент ухвалення судового рішеня).

Частиною другою статті 368 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 року, № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Відповідно до частини четвертої-п`ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (у теперішній редакції) передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно - правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України.

Згідно з частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно вимог статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України)упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17),від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі у справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд, відповідно до ст. 433 ЦПК України, при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах "Єлоєв проти України", "Новік проти України").

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України "Про виконавче провадження", що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу "Пономарьов проти України" (№3236/03) 03 квітня 2008 року установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі овноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі Diya 97 v. Ukraine ("Дія 97" проти України", заява №19164/04, рішення від 21 жовтня 2010 року, п. 47) вказав, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх, не лише до сторін провадження, але й національних судів.

Також ЄСПЛ неодноразово зазначав (справа Ponomaryov v. Ukraine, "Пономарьов проти України", заява №3236/03, рішення від 3 квітня 2008 року, п. 41), що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк ?...? поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, ?...?, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності ?...?. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку ?...? перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Причина пропуску строку, в тому числі для вирішення того чи іншого процедурного питання, може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду з заявою про поновлення строку, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин строки, встановлені законом або судом, а при вирішенні цього питання суд вправі діяти з певною свободою розсуду для дотримання принципу верховенства права (дискреційні повноваження суду).

Сторони виконавчого провадження зобов`язані реалізувати свої права та виконати свої обов`язки в межах установлених законом строків.

За загальним правилом виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Закінчення цього строку тягне за собою втрату стороною виконавчого провадження права на вчинення відповідної дії, для якої цей строк було встановлено, водночас, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними, то такий строк підлягає поновленню.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2017 року, на виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року у справі № 336/669/17 ( провадження № 2/336/948/2017) на адресу ПАТ « Дельта Банк» було направлена два виконавчих листа № 336/669/17, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 005-07251-010413 від 01 квітня 2013 року, які ПАТ « Дельта Банк» отримав 13 червня 2017 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення за № 029 ( а.с. 34).

Враховуючи, що виконавчі листи у справі № 336/669/17 ( провадження № 2/336/948/2017) ПАТ «Дельта Банк» були отримані 13 червня 2017 року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання три роки, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року набрало законної сили 23 квітня 2017 року, тому строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив 23 квітня 2020 року.

ТОВ « ФК « Профіт Капітал» звернувся до суду із зазначеною заявою 23 червня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підтвердження втрати виконавчого документа заявником надано відомості з Автоматизованої ситстеми виконавчих проваджень за критерієм пошуку « ОСОБА_1 » за яким вбачається, що виконавчий лист Шевченківськрого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2017 року по справі № 336/669/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-07592-170413 від 17 квітня 2013 року до будь якого органу державної виконавчої служби України не пред`являвся ( а.с. 74), що на переконання заявника, свідчить про втрату виконавчих листів.

Водночас, наведені докази не свідчать про втрату виконавчого документа та поважність причин не пред`явлення виконавчого документа у визначений законом строк.

Також акт про відсутність виконавчого листа в матеріалах кредитної справи, складений працівниками ТОВ " ФК «Профіт Капітал», не констатує факт втрати виконавчих документів.

Надаючи оцінку доводам заявника про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа у справі № 336/669/17 від 13 квітня 2017 року до виконання, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин порушення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Судом першої інстанції встановлено, що стягувач мав у розпорядженні оригінал виконавчого листа, який ним отримано 13 червня 2017 року та взагалі не пред`явив його до виконання.

Однак в своїй заяві про поновлення строку від 23 червня 2021 року заявник не навів вагомих, достатніх та поважних причин, з яких ПАТ « Дельта Банк» пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, а відтак висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви в цій частині є законними та обґрунтованими.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено через бездіяльність стягувача, об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні.

При цьому факт набуття ТОВ " ФК « Профіт Капітал» права вимоги після закінчення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання не є безумовною підставою для поновлення цього строку.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів.

Доводи апеляційної скарги, що одразу після виявлення відсутності виконавчих листів, товариством було подано позов про заміну сторони виконавчого провадження і лише після отримання відповідного рішення, товариство набувши прав стягувача, мало можливість звернутися із відповідними заявами щодо захисту своїх прав як нового стягувача слід відхилити.

Крім того, з окремою заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання звернувся до суду лише 23 червня 2021 року, майже через рік після укладення договору про відстулення права вимоги та через 4 місяців після заміни стягувача, не вказавши які були поважні причини звернення до суду з такою заявою через тривалий час саме після укладення договору про відступлення права вимоги.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги, оскільки вказані доводи жодним чином не підтверджують наявності поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Встановивши, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання пропущений, а підстави для його поновлення відсутні, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про відмову у видачі дублікату виконавчого листа, який узгоджується з правовими висновками щодо застосування приписів підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ "Перехідні положення ЦПК України, частини шостої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" та частини першої статті 433 ЦПК України, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

За таких обставин, оскільки у цій справі вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа прямо залежить від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а суд першої інстанції відмовив у його поновленні, тому й не має підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням процесуальних норм, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувану ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ « Фінансова Компанія «Профіт Капітал» без задоволення, підстав для розподілу судових витрат немає

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в особі представника - адвоката Нейрановського Артема Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 в у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Повна постанова складена 04 лютого 2022 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.