У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2022 Справа №607/13731/21

26 січня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Черніцької І.М.

за участі секретаря судового засідання Скала В.І.

з участю: представника позивача адвоката Гриб О.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову у розмірі 188 534,40 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що згідно договору купівлі-продажу від 04 березня 2010 року, посвідченого нотаріально, вона є власником 28/100 часток мансардного поверху житлового будинку загальною площею 67,3 кв.м. по АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно вона придбала з метою здійснення реконструкції, перетворення приміщення у повноцінну мансардну квартиру та її подальшої реалізації. У період з 2011 року по 2014 рік вона здійснювала ремонтні роботи у даному приміщенні. У 2014 року між нею та майбутнім покупцем ОСОБА_4 було укладено договір внесення авансу. Згідно умов вказаного договору вона зобов`язалась завершити ремонт квартири, виготовити документи та укласти договір купівлі-продажу до 01 січня 2016 року. ОСОБА_4 , як майбутній покупець, передала їй аванс у розмірі 114 960 грн. За отриманий аванс вона продовжила ремонт та реконструкцію квартири. Однак, у серпні 2014 року відповідачі звернулися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом про застосування наслідків нікчемності правочину, витребування майна та визнання права власності.

В ході розгляду цивільної справи №607/14713/14-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та інших осіб до неї та інших осіб 12 березня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області вжито заходів забезпечення позову. Постановлено ухвалу суду згідно якою їй та іншим відповідачам у даній справі заборонено вчиняти дії щодо добудови та реконструкції мансардних приміщень в будинку за АДРЕСА_1 . Внаслідок постановлення вказаної ухвали вона не мала змоги здійснювати реконструкцію приміщення придбаної нею квартири та не мала змоги проводити ремонтні роботи у ній протягом 7 років.

Вказані заходи забезпечення позову скасовані ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року.

Таким чином, вважає, що діями відповідачів внаслідок заборони вчиняти дії щодо добудови та реконструкції 28/100 частин мансардного поверху належної їй квартири за АДРЕСА_2 їй було завдано збитків у загальному розмірі 188 534,40 грн. Вказані збитки виникли внаслідок заборони здійснення реконструкції та добудови зазначеної квартири, оскільки вона не мала змоги вчасно виконати реконструкцію і ремонтні роботи, виготовити документи, укласти договір купівлі-продажу до 01 січня 2016 року, продати квартиру іншому покупцю та повернути аванс.

Крім цього, вона була зобов`язана сплачувати відсотки за користування чужими коштами (наданим авансом), які вимагав виплатити авансодавець, у розмірі 1% щомісячно за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2021 року, що становить 73 574,40 грн.

Посилаючись на наведене просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації Реконструкції власного мансардного приміщення в житловому будинку під квартиру серії ТП №39 від 15 січня 2016 року, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області та скасування свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2015 року на мансардний поверх житлового будинку за АДРЕСА_1 , на підставі якого проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 .

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили прийняти зустрічний позов та об`єднати в одне провадження із первісним позовом.

Представник позивача адвокат Гриб О.В. заперечив щодо прийняття даного зустрічного позову, посилаючись на те, що вказані позови не є взаємопов`язаними та їх спільний розгляд не є доцільним.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 193 ЦПК України умовами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом є: якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з вимогами ст. 193 ЦПК України зустрічний позов може бути пред`явлено відповідачем до позивача.

Встановлено, що первісний позов пред`явлений ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову у цивільній справі №607/14713/14-ц.

Вимогами за зустрічним позовом є вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 щодо скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації Реконструкції власного мансардного приміщення в житловому будинку під квартиру серії ТП №39 від 15 січня 2016 року, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області та скасування свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2015 року на мансардний поверх житлового будинку за АДРЕСА_1 , на підставі якого проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 .

З врахуванням наведеного, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не є взаємопов`язані, їх спільний розгляд є недоцільним та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У випадку можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову воно жодним чином не вплине на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем щодо відшкодування збитків завданих забезпеченням позову, які мали місце у період з 2015 року по 2020 рік.

Також, суд вважає, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом невиправдано ускладнить та призведе до затягнення розгляду первісного позову.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 ЦПК зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Суд вважає, що наведене свідчить про відсутність законних підстав для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом, що є підставою для його повернення.

Роз`яснити, що позивач за зустрічним позовом вправі подати даний позов в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193, ч.3 ст. 194, п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації та свідоцтва про право власності, повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що повернення зустрічного позову не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 31 січня 2022 року.

Головуюча І.М.Черніцька