МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Пр. №6/521/117/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Кіреу Д.С.,

державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі Малоги Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі подання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малога Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

встановив:

У січні 2022 року державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малога Д.А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, в обґрунтування якого зазначив, що на примусовому виконанні у державного виконавця знаходиться виконавче провадження №63438929 з примусового виконання виконавчого листа №521/13683/19, виданого 23 вересня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягненняз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Зазначив, що 28 жовтня 2020 року державним виконавцем Пєрковою Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63438929.

Вказував, що з відповіді Державної фіскальної служби України на запит №130960089 від 19 січня 2022 року про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника-фізичної особи або серію (за наявності) та номер паспорта боржника вбачається, що інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит №130960091 від 19 січня 2022 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України на запит №130960090 від 19 січня 2022 року про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Постановами про арешт коштів боржника від 15 лютого 2021 року, 31 травня 2021 року, 19 грудня 2021 року державним виконавцем були накладені арешти на кошти на рахунках боржника, які були направлені банкам-учасникам обміну АСВП за допомогою КЕП.

01 березня 2021 року постановою про арешт майна боржника було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, про що було внесено запис про обтяження до відповідних реєстрів.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості щодо зареєстрованого за боржником нерухомого майна відсутні.

Крім цього, державний виконавець зазначив, що ним неодноразово було здійснено виходи за адресою боржника, залишено виклик боржнику від 31 травня 2021, що призначений на 07 червня 2021 року та від 26 вересня 2021 року, що призначений на 06 жовтня 2021 року у дверях квартири, у якій він проживає, відповідно до виконавчого документу, з вимогою з`явитись до відділу та попередження про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 382 КК України за ухилення від виконання судового рішення, про що було вказано у відповідних актах від 03 червня 2021 року та від 29 вересня 2021 року.

Державний виконавець стверджує, що в добровільному порядку вимоги виконавчого документу боржником не виконані, хоча боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Станом на теперішній час боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документа.

Вказував, що на час подачі подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржник вчиняє дії, що ускладнюють виконання рішення, а саме, не подав виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, неодноразово полишав територію України.

На думку державного виконавця, все вищевикладене свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

У зв`язку з тим, що станом на час подачі подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України рішення суду так і не виконано, боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документа, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення, приватний виконавець просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №521/13683/19, виданим 23 вересня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси.

Державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малога Д.А., діючий на підставі довіреності від 04 січня 2022 року, в судовому засіданні підтримав подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа та просив суд його задовольнити (а.с. 183).

У відповідності до положень ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що подання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малога Д.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2020 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. (а.с. 136-141).

На виконання вищевказаного рішення, 23 вересня 2020 року Малиновським районним судом м. було видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні у державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Д.А. (а.с. 173-174).

28 жовтня 2020 року державним виконавцем Пєрковою Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63438929 (а.с. 166).

Постановою державного виконавця Малоги Д.А. про накладення арешту від 01 березня 2021 року, 15 лютого 2021 року, 31 травня 2021 року та 19 грудня 2021 року було накладено арешт на майно та грошові кошти боржника з метою виконання вимог виконавчого документу в межах суми боргу (а.с. 154-155, 160-161, 164-165, 168-169).

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно відповіді, яка надійшла з Держаної фіскальної служби від 21 січня 2022 року, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с. 162).

Відповідно до інформації, яка надійшла з Держаної фіскальної служби від 19 січня 2022 року, інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня (а.с. 165).

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 22 січня 2022 року у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (а.с. 167).

03 червня 2021 року та 29 вересня 2021 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 , проте боржника за вказаною адресою не було виявлено. На стук та дзвінки у двері ніхто не відповів. Державним виконавцем було складено відповідний акт, а також було залишено виклик про явку на прийом до виконавця з датою та часом прийому. У визначений день та час на прийому до державного виконавця боржник не з`явився (а.с. 175, 176).

Разом з цим, будь-яких належних доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та/або виклику державного виконавця, а також взагалі обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження матеріали подання не містять.

Встановлено, що на сьогоднішній день в добровільному порядку вимоги виконавчого документу боржником не виконані. На думку держаного виконавця боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), що роз`яснив Верховний Суд України 01 лютого 2013 року при розгляді питань, які виникають в судовій практиці про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, правових підстав вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, немає.

Державний виконавець в поданні також не зазначив як заборона тимчасового виїзду за межі України гарантує повернення боргу і, яким чином цей борг може бути повернуто при застосуванні такого обмеження.

Застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, національні суди зобов`язані забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну, було виправданим та пропорційним за будь яких обставин.

Влада не може застосовувати довготривалі строки заходів, які обмежують свободу пересування особи, без регулярної перевірки їх обґрунтованості, що повинні здійснюватися судами в останній інстанції (в даному випадку - апеляційним судом) для того, щоб забезпечити гарантії незалежності та неупередженості процедури обмеження права виїзду особи за межі країни.

Беручи до уваги те, що національні суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, Протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права в України, захищаючи права одних осіб суд не вправі порушувати права інших осіб.

Автоматична, необмежена заборона у праві виїзду за межі країни є порушенням статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Застосування судом обмеження права виїзду фізичної особи за кордон має відбуватися з урахуванням його природи, як конституційного права громадянина, яке встановлюється ст. 33 Конституції України, згідно якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких обставин, подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки, до суду не було надано належних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, доказів ухиляння боржника від виконання рішення суду, суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_1 в його праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Д.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документане підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 353, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда