ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Суми

Справа №587/2635/17

Номер провадження 22-ц/816/185/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - Сумська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області,

відповідачі - Садівська сільська рада Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цюри Павла Сергійовича

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 листопада 2021 року в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Сумська місцева прокуратура, правонаступником якої є Сумська окружна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області з позовом до Шпилівської сільської ради Сумського району, правонаступником якої є Садівська сільська рада Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, державного акту про право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що Шпилівською сільською радою Сумського району Сумської області 20 липня 2010 року ОСОБА_1 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :12:002:0153 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Під час вивчення містобудівної документації сільської ради с. Шпилівка прокуратурою встановлено, що вказану земельну ділянку надано сільською радою ОСОБА_1 незаконно, оскільки відповідно до генерального плану с. Шпилівка, виконаного Українським державним проектним інститутом «УКРГОРСТРОЙПРОЕКТ» у 1972 році, актуалізованому рішенням 21 сесії 6 скликання Шпилівської сільської ради від 25.01.2013, на місці розташування земельної ділянки, наданої у приватну власність ОСОБА_1 , запроектовано стадіон, а здійснення індивідуального житлового будівництва на вказаному масиві не заплановано. Відповідно до листа Шпилівської сільської ради Сумського району № 240 від 19.07.2017 рішення сільської ради про затвердження містобудівного обґрунтування відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , не приймалися. Таким чином, Шпилівською сільською радою надано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на АДРЕСА_1 з порушенням вимог ст. 39 Земельного кодексу України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про планування і забудову територій», положень Порядку надання вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 489 від 20.05.2009 року. Просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним і скасувати рішення Шпилівської сільської ради Сумського району «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність» від 20 липня 2015 року, скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку, зобов`язати ОСОБА_1 повернути сільській раді земельну ділянку.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 16 червня 2021 року прийнято відмову позивача від частини позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути Шпилівській сільській раді Сумського району земельну ділянку з кадастровим номером номером :12:002:0153, площею 0,2500 га та вартістю 245975 грн, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Провадження у справі в цій частині закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняттям такої відмови судом.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04 листопада 2021 року позов Сумської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області задоволено повністю.

Рішення Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 20 липня 2010 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки» - визнано незаконним і скасовано в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 .

Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку № 410796 , що посвідчує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:002:0153, виданий 30 грудня 2010 року відділом Держкомзему у Сумському районі Сумської області.

Стягнуто з Садівської сільської ради Сумського району та ОСОБА_1 на користь Сумської обласної прокуратури по 3444 гривні 82 копійки повернення судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Цюра П.С., посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у Сумської місцевої прокуратури відсутні правові підстави для звернення до суду в інтересах ГУ Держгеокадастру в Сумській області. Вважає, що Шпилівська сільська рада Сумського району Сумської області діяла в межах своїх повноважень і її рішення від 20 липня 2010 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки», є законним.

Учасники справи правом на подання відзиву не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Цюри П.С. про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в судовому засіданні в Господарському суді м.Києва 10.02.2022 року о 15-00 год. задоволенню не підлягає, так як представник не позбавлений можливості взяти участь у розгляді справи в апеляційному суді о 09-30 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за межами приміщення суду, проте такою можливістю не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти апеляційної скарги представника Сумської окружної прокуратури Вортоломей І.Г., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Шпилівської сільської ради з заявою про затвердження акту вибору земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку (том 1, а.с. 22). Рішенням тридцять другої сесії п`ятого скликання Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 20 липня 2010 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у приватну власність по АДРЕСА_1 загальною площею 1 га та надано у власність (том 1, а.с. 21).

30 грудня 2010 року відділом Держкомзему у Сумському районі Сумської області ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:002:0153 (том 1, а.с. 20).

Відповідно до листа відділу містобудування та архітектури Сумської РДА № 77 від 13.07.2017 року місце розташування даної земельної ділянки не відповідає генеральному плану с. Шпилівка, виконаному Українським державним проектним інститутом «УКРГОРСТРОЙПРОЕКТ» у 1972 році, актуалізованому рішенням 21 сесії 6 скликання Шпилівської сільської ради від 25.01.2013 року. Вищезазначеним генеральним планом на місці розташування земельної ділянки, наданій у приватну власність ОСОБА_1 , запроектовано стадіон. Здійснення індивідуального житлового будівництва на вказаному масиві не заплановано (том 1, а.с. 17).

Відповідно до листа Шпилівської сільської ради Сумського району № 240 від 19.07.2017 року, рішення сільської ради про затвердження містобудівного обґрунтування відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не приймалися (том 1, а.с. 16).

Задовольняючи позовні вимоги Сумської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, суд першої інстанції виходив з того, що Шпилівською сільською радою надано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на АДРЕСА_1 в порушення вимог ст. 39 Земельного кодексу України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про планування і забудову територій», положень Порядку надання вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 489 від 20.05.2009 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення, забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об`єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств. Будівництво об`єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Відповідно до ст. 24 цього Закону, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки. Орган місцевого самоврядування визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки місцевим правилам забудови населеного пункту, містобудівної документації. Нормативне регулювання планування, забудови та іншого використання території полягає у прийнятті нормативно-правових актів, зокрема державних будівельних норм, відомчих нормативних документів, регіональних і місцевих правил забудови.

За статтею 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України). Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», які діяли на час подання позову, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позову). Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 121 цього кодексу (абзац третій тієї ж статті).

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка належала до комунальної власності територіальної громади Шпилівської сільської ради Сумського району на якій, згідно з генеральним планом с. Шпилівка, запроектовано стадіон.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначав, що земельну ділянку площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 рішенням Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 20 липня 2010 року надано у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з порушенням чинного законодавства. У даному випадку вбачається порушення інтересів держави, що полягають у протиправному набутті фізичною особою права власності на земельну ділянку комунальної форми власності всупереч вимогам закону.

Ці обставини суттєво порушують інтереси держави щодо збереження земельних ресурсів, а також сталий та раціональний розвиток населених пунктів. Вважав, що у зазначеному випадку наявний як державний так і суспільний інтерес.

Наголошував, що на момент подання позову, органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах та наділеним законом правом на звернення до суду з позовом є Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, як контролюючий орган у сфері земельних відносин. Прокуратурою встановлено, що спірне рішення прийняте Шпилівською сільською радою ще у липні 2010 року, однак відповідними органами вказане рішення не перевірялось, тому наведені прокурором порушення своєчасно не були виявлені та усунуті, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Колегія суддів погоджується з такими аргументами прокурора та вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги про те, що у прокуратури відсутні правові підстави для звернення до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Сумській області.

Доводи апеляційної скарги про те, що Шпилівська сільська рада Сумського району Сумської області діяла в межах своїх повноважень і її рішення від 20 липня 2010 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки», є законним, є безпідставними. Судом встановлено та не спростовано відповідачами, що Шпилівською сільською радою надано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на АДРЕСА_1 в порушення вимог ст. 39 Земельного кодексу України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про планування і забудову територій», положень Порядку надання вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 489 від 20.05.2009 року. На спірній земельній ділянці, згідно з генеральним планом 1972 року с. Шпилівка, запроектовано стадіон.

З огляду на наведене, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цюри Павла Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 04 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко