Справа № 2-695/09
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду від 25 березня 2021 року (у складі судді Левка Т.Ю.) за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця у січні 2021 р.

Просив:

-скасувати постанову державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Чейпеш М.М. від 02.10.2019 р., у частині якою збільшено розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно;

-відповідно до виконавчого листа № 2-695/09 стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 22.04.2009 р. і до його повноліття.

На обґрунтування скарги вказав, що постановою державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Чейпеш М.М. від 02.10.2019 р. виконавче провадження № 53253906 із примусового виконання виконавчого листа № 2-695/2009 від 09.12.2016 р., який було пред`явлено стягувачем до виконання 18.01.2017 р., звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 22 351,92 грн. і вирішено стягувати поточні аліменти в сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Після стягнення заборгованості стягувати 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Вважає указану постанову незаконною, оскільки не враховано його майновий стан, не врахована наявність інших дітей, непрацюючу дружину, чим порушено право на належне утримання його неповнолітніх дітей від іншого шлюбу.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 25 березня 2021 р. поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Чейпеш М.М. від 02.10.2019 р.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а вимоги скарги задовольнити. Посилається на порушення норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам скарги.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу в повному обсязі.

Решта учасників справи не з`явилися, хоча про дату, час і місце були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини своєї неявки суд не повідомляли, відтак розгляд справи здійснюється за їх відсутності.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення без змін, із таких мотивів.

Суд першої інстанції констатував, що постанова державного виконавця від 02.10.2019 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання виконавчого листа Виноградівського районного суду від 09.12.2016 р. № 2-695/2009, винесена відповідно до вимог ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 р. №512/5, затвердженої наказом Мінюсту України.Доказів порушення діями державного виконавця прав чи свобод ОСОБА_1 при виконанні рішення Виноградівського районного суду від 29.05.2009 року №2-695/2009не здобуто.

При цьому встановив, що 02.10.2019 р. державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання виконавчого листа Виноградівського районного суду від 09.12.2016 р. № 2-695/2009 про стягнення із боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки та сина аліментів у розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 22.04.2009 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід в УПФ у Виноградівському районі, та здійснювати відрахування із доходів боржника відповідно до чинного законодавства в розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу 22351,92 грн. і стягувати поточні аліменти в сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Після стягнення заборгованості стягувати 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Довідкою про доходи від 24.12.2020 р. № 3811 8589 9699 1877 підтверджено, що боржник ОСОБА_1 перебуває на обліку у Виноградівському ОУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1000 1050 грн. щомісяця; всього за 2020 р. отримано 12400 грн.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про здійснення відрахування за період липень 2018 р.- жовтень 2019 р. загальна сума становить 13390,58 грн.

Згідно з довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області про здійснення відрахування за період грудень 2019 p.- листопад 2020 р. загальна сума становить 12350 грн.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно з п.п.2 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 р. № 512/5, затвердженої наказом Мінюсту України (надалі Інструкція), у разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.Якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50% із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Пунктом 3 розділу Х Інструкції визначено вимоги до постанови виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію і інші доходи боржника.

Відповідно до п.п.4,8 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

За кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів констатує, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.10.2019 р. у виконавчому провадження № 53253906 винесена з дотриманням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому державний виконавець не має враховувати матеріальний і сімейний стан боржника, він зобов`язаний неухильно дотримуватися закону, що ним і було зроблено при винесенні оскаржуваної постанови.

Доводи апелянта як при подачі скарги, так при подачі апеляційної скарги базуються на вимогах Сімейного кодексу України, наявності в нього іншої сім`ї, і що після усіх відрахувань по виконавчому провадженні № 53253906 із примусового виконання виконавчого листа № 2-695/2009 від 09.12.2016 р. на утримання його сім`ї залишиться 1050 грн., однак ці доводи не мають нічого спільного зі спірними правовідносинами.

Апелянтом не вказано жодного доводу, який би підтверджував незаконність винесення оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний законі вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Ухвала суду є законною і обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу Виноградівського районного суду від 25 березня 2021 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 14 лютого 2022 р.

Судді: