Справа № 450/4001/19 Провадження № 2/450/902/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

представника позивача Іванова О.О.,

представника Відповідача 1 ОСОБА_2,

представника Відповідача 2 Кухти В.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Автогаражного кооперативу

«Сокільники» до ОСОБА_1 (Відповідач 1), Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (Відповідач 2), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсним рішення та скасування запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

19.11.019 р. голова Автогаражного кооперативу «Сокільники» (надалі-АГК «Сокільники») звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недійсним рішення Сокільницької сільської ради №764 від 06.08.2019р. в частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також скасувати запис №33294561 про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львова від 08.04.1986 року № 180 створено гаражний кооператив металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» Радянського району м. Львова та затверджено його статут. У пункті 5 даного рішення зазначено, що кооперативу виділена земельна ділянка в розмірах, встановлених рішенням Львівської обласної ради народних депутатів від 31.03.1986 р.

У відповідності до Державних актів на право користування землею, №286 від 1986 р. та №313 від 1987р., Радянській районній раді м.Львова «Автолюбитель УРСР» на території радгоспу «Львівський» Пустомитівського району УРСР надано в користування земельну ділянку площею 5,0 га для будівництва гаражів та площею 2,0 га для будівництва гаражів та під`їзної дороги до них.

Земельна ділянка, яка перебуває в користуванні АГК «Сокільники», була включена в межі с.Сокільники, однак відповідно до ст.173 ЗК України, включення земельних ділянок в межі села не тягне за собою припинення права власності і права користування цими земельними ділянками.

Згідно рішення Сокільницької сільської ради №764 від 06.08.2019р., земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031, яка знаходиться у користуванні АГК «Сокільники», було передано у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка 17.09.2019р. зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , запис про реєстрацію №33294561.

Зазначає, що при прийнятті 06.08.2019р. рішення №764 сільській раді було достеменно відомо, що дана земельна ділянка перебуває в користуванні АГК «Сокільники», оскільки їй 15.02.2019р. було надано нотаріально засвідчені копії Державних актів на право користування земельними ділянками площею 5,0 та 2,0 га.

Враховуючи, що АГК «Сокільники» є законним землекористувачем, у якого у встановленому законом порядку земля не вилучалася, акти на право користування землею не скасовані, недійсними судом не визнавалися, посилаючись на ст.ст.116,118 ЗК України, позов просить задовольнити.

10.01.2020р. по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, відповідачам і третій особі вставлені строки для подання відзив та пояснення.

13.02.2020 р. представник Сокільницької сільської ради подав відзив на позовну заяву, яку вважає безпідставною і необгрунтованою , в задоволенні якої просить відмовити, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження, що він являється правонаступником організації «Радянська районна Рада м.Львова «Автолюбитель УРСР», якій виділялась спірна земельна ділянка рішенням від 31.03.1986. Стверджує, що позивач не надав підтверджуючих документів щодо його права власності чи користування земельними ділянками площею 5,0 та 2,0 га. Також вважає, що безпідставними є твердження позивача про те, що земельна ділянка площею 0,0385 га, яка передана у приватну власність ОСОБА_1 , перебувала у його користуванні, оскільки ним не надано доказів на підтвердження визначення місця розташування даної земельної ділянки. Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення сільською радою було повністю дотримано вимог діючого законодавства ( т.1 а.с.97-99).

02.03.2020р. представник позивач подав відповідь на відзив відповідача 1, в якій зазначає, що АГК «Сокільники» та «Автолюбитель УРСР» м.Львова», є одна і та ж юридична особа. Стверджує, що Сокільницька сільська рада погоджувала місце розташування земельної ділянки для АГК «Сокільники», що підтверджується Актом вибору земельної ділянки. Зазначає, що АГК «Сокільники» регулярно сплачував в бюджет Сокільницької сільської ради податок на землю, що підтверджується платіжними дорученнями, в яких завжди зазначається один і той самий код ЄДРПОУ, присвоєний АГК «Сокільники», що свідчить про визнання сільською радою правонаступництва. Просить врахувати, що право користування спірною земельною ділянкою в АГК зберігається до даного часу, та що така у нього не вилучалась (т.1 а.с.115-143).

15.12.2020р. представник відповідача 1 подав письмові пояснення у справі, які за своїм змістом відповідають відзиву на позов. Зокрема стверджує, що позов подано неналежним позивачем, що позивач не зареєстрував у встановленому порядку своє право користування спірною земельною ділянкою, а також, що такий не надав доказів передачі йому в користування даної земельної ділянки ( т.2 а.с.124-128).

Ухвалою суду від 03.03.2020р. задоволено заяву позивача та в порядку забезпечення позову, накладено арешт на спірну земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031 ( т.1 а.с.154-155).

В судовому засіданні представник позивача Іванов О.О. повністю підтримав позов з вище зазначених мотивів, який просить задовольнити. Крім того зазначив, що кооператив змінював назву та організаційно-правову форму, однак з початку створення це була та є до даного часу одна і таж сама юридична особа. Наголосив, що земельна ділянка площею 7,0 га є сформованою, саме за такий розмір площі АГК регулярно сплачує земельний податок, дана ділянка огороджена парканом, та що згідно діючого законодавства , АГК не зобов`язане здійснювати таку реєстрацію в кадастровій карті. При прийняття рішення просить врахувати Висновок експерта, який повністю узгоджується з матеріалами перевірки державних органів, проведених за зверненням АГК.

Представник відповідача 1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві та письмових поясненнях.

Представник відповідача 2 Кухта В.З. в судовому засіданні позов не визнав повністю, в задоволенні якого просить відмовити. Вважає, що АГК «Сокільники» є неналежним позивачем, оскільки не є правонаступником «Автолюбитель УРСР». Стверджує, що ОСОБА_1 у визначеному діючим законодавством порядку була виділена земельна ділянка, який має намір збудувати на ній власний будинок, однак перешкодою в цьому являється даний невирішений в суді спір.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засіданні, не скерувала в судове засідання свого повноважного представника та не повідомила причин неявки такого, однак це не перешкоджає розгляду справи по суті.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Конституцією України ( статті 3,21,24,55,129 ) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства. До основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львові від 08.04.1986 року №180, створено «Гаражний кооператив металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР Радянського району м.Львова », та затверджено його Статут. У пункті 5 рішення визначено, що гаражному кооперативу виділена земельна ділянка в розмірах, встановлених рішенням виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів від 31.031986 року № 160 п.32 ( т.1 а.с.17).

У відповідності з Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів від 31.03.1986 року № 160 і Додатком № 1 до нього, Товариству «Автолюбитель УРСР» Радянського району м. Львова надано на території радгоспу «Львівський» у постійне користування 5,0 га землі під будівництво гаражів ( т.1 а.с.13).

Крім того, Рішенням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львові від 13.11.1990 року №671, Гаражному кооперативу металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» для будівництва гаражів та під`їзної дороги до них виділено додатково земельну ділянку в розмірах, встановлених Рішенням виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів від 30.09.1987 року №404 п.12 ( т.1 а.с.14).

В свою чергу, Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів від 30.09.1987 року №404 і Додатком №2 до нього, Товариству «Автолюбитель УРСР» Радянського району м. Львова надано на території радгоспу «Львівський» у постійне користування 2,2 га землі під будівництво кооперативних гаражів та під`їзної дороги до них ( т.1 а.с.12- зворотна сторона).

Факт передачі товариству «Автолюбитель УРСР Радянського району м.Львова» в користування даних земельних ділянок підтверджується також : Актом вибору земельної ділянки під розміщення від 22.06.1984 р.; Актами приймання проектної продукції від 19.05.1986р. та від 30.11.1987р. (т.1 а.с.118-122).

Як слідує з Державного акту на право користування землею серії Б № 059706, виданого у 1986 році, Радянській районній раді м.Львова «Автолюбитель УРСР» на території радгоспу «Львівський» Пустомитівського району в районі с.Сокільники передано у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 5,0 га в межах згідно з планом землекористування, для будівництва гаражів . Даний Акт виданий виконкомом Пустомитівської районної ради народних депутатів, на якому підписи посадових осіб завірені печаткою, Акт зареєстрований за №268, в Акті наявні План землекористування ділянки та опис меж ( т.1 а.с.10-11).

Рішенням Пустомитівської районної ради народних депутатів №481 від 15.10.1987р., затверджено встановлені межі і розміри землекористування та прийнято рішення видати

Радянській районній раді «Автолюбитель УРСР» м. Львова державний акт на право користування землею площею 2,0 га ( т.1 а.с.123).

Згідно Державного акту на право користування землею серії В № 041302, виданого у 1987 році, Радянській районній раді «Автолюбитель УРСР» м. Львова передано у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 2,0 га для будівництва металевих гаражів і під`їзної дороги до них, яка знаходиться на території радгоспу «Львівський» Пустомитівського району. Даний Акт виданий виконкомом Пустомитівської районної ради народних депутатів, на якому підписи посадових осіб завірені печаткою, Акт зареєстрований за №313, в Акті наявні План земельної ділянки та опис меж ( т.1 а.с.8-9).

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем також надано «Схему розширення автогаражного кооперативу «Сокільники» на землях Пустомитівського району», в якій зафіксовано здійснене погодження вибору спірної земельної ділянки. Зокрема, на Схемі позначено місце знаходження земельної ділянки як: «кооп.гаражів 6.0 », визначено межі даної земельної ділянки та вказана під`їзна дорога. При тому суд звертає увагу, що дана Схема погоджена, в тому числі: головою Сокільницької селищної ради народних депутатів, а на доданому «Плані земельної ділянки» визначені площа, межі та наявні геодезичні відмітки ( т.1 а.с.15-16).

Як слідує з повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15.05.2020р., скерованого голові АГК «Сокільники», Управлінням з контролю за використанням та охороною земель на підставі наказу №158 від 13.03.2019р. проведено захід державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства та встановлено, що земельна ділянка загальною площею 7,0 га, яка перебуває в користуванні АГК «Сокільники», відповідно до проекту землеустрою щодо зміни межі с.Сокільники, затвердженого рішенням Пустомитівської районної ради №81 від 22.04.2016 р., була включена в межі с.Сокільники.

Однак, згідно ст.173 ЗК України, включення земельних ділянок у межі села не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками.

Також встановлено, що рішенням сесії Сокільницької сільської ради №410 від 21.12.2017р., затверджено детальний план території індивідуальної житлової забудови по АДРЕСА_1 , та станом на сьогоднішні день (травень 2020 р.) сформовано 7 земельних ділянок, в тому числі земельна ділянка площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, речове право власності на яку зареєстроване 17.09.2019р.

Також під час проведення контролю встановлено, що Сокільницькою сільською радою при прийняття рішень про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у приватну власність не враховано, що частина даних земельних ділянок знаходиться у постійному користуванні іншого землекористувача, чим порушено вимоги пункту 6 ст.118 ЗК України( т.1 а.с.198-201).

Як слідує з Висновку експерта №030/20 за результатами проведення земельно-технічної експертизи, складеного 02.11.2020 р., земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1031, яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 , накладається на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні АГК «Сокільники» на підставі державного акту на право користування землею В №059708, зареєстрованого за №268 від 1986 року( т.2 а.с.82-91).

В судовому засіданні експерт Табунщик Т.Я. , яка викликалася за клопотанням представника відповідача 2 для роз`яснення висновку, повністю підтримала свій Висновок №030/20 та роз`яснила, що нею проводився візуальний огляд спірних земельних ділянок, та в результаті дослідження наданих документів, інформації з публічної кадастрової карти України було встановлено факт накладання спірних земельних ділянок, що відображено у Висновку і Таблиці №2 до нього.

Згідно платіжних доручень №17 від 08.07.1997р.; №31 від 16.10.1997р.; №35 від 21.12.1998 р. , АГК «Сокільники», , здійснював у місцевий бюджет Сокільницької сільської ради, , плату за землю за 1996-1998 роки ( т.1 а.с.132-133).

Судом також враховано, що АГК «Сокільники» регулярно сплачує у місцевий бюджет Сокільницької сільської ради земельний податок за 7,0 га, що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних доручень, в том числі такі оплати здійснені поквартально за період з січня 2016р. по вересень 2019 року ( 15 оплат) ( т.1 а.с.60-74).

Факт регулярної сплати АГК «Сокільники» земельного податку за земельні ділянку загальною площею 7,0 га, також підтверджується «Розрахунками земельного податку» ,

« Звітами про пільги на земельний податок», «Відомостями про наявні земельні ділянки» за період з 1998р. по 2018 роки ( т.2 а.с.7-74).

Щодо тверджень відповідачів про те, що АГК «Сокільники» являється неналежним позивачем, то такі суд вважає безпідставними з врахуванням наступних обставин.

Як вище зазначено, рішенням від 08.04.1986 року №180, створено «Гаражний кооператив металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» Радянського району м.Львова , та затверджено його Статут ( т.1 а.с.17, 237-241).

Розпорядженням виконкому Франківської районної ради м.Львова №1176 від 24.11.1994р., зареєстровано нову редакцію Статуту Автогаражного кооперативу «Сокільники», зареєстрованого рішенням виконкому від 08.04.1986 року №180 ( т.1 а.с.40).

Розпорядженням голови Пустомитівської РДА №15600 від 17.07.1998р., зареєстровано Статут Автогаражного кооперативу «Сокільники» (нова редакція), зареєстрованого розпорядженням голови виконкому Франківської районної ради м.Львова №1176 від 24.11.1994р., у статті 1.1 якого, в тому числі, значиться: « Автогаражний кооператив «Сокільники» ………. розміщений на земельній ділянці, створеній рішенням Радянського району м.Львова від 08.04.1986 р. за №180 , юридична адреса: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.41-46).

17.06.2009 р. проведено державну реєстрацію Статуту «Автогаражного кооперативу «Сокільники» ( нова редакція з уточненнями), в статті 1.1 якого зазначено, в тому числі:

«Автогражний кооператив «Сокільники» …. створений рішенням виконкому Радянської ради депутатів трудящих м.Львова і розміщений на земельній ділянці Пустомитівського району площею 7,0 га ( Державні акти на право користування землею 1986 року №Б 059708 ( реєстр. №268) та 1987 року № Б 041302 ( реєстр.№313), видані виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради Львівської області. Юридична адреса кооперативу зазначена як АДРЕСА_2 , а також на відтиску печатки зазначено

( т.1 а.с.52-59).

Щодо невідповідності однієї цифри в нумерації, зазначеній в Державному акті за 1986 р. як «№059706» , та в даному Статуті, як «№059708», то такі суд вважає опискою, оскільки інші реквізити даного Акту співпадають, а саме: вірно зазначено рік видачі «1986» та його реєстраційний «№268», а також співпадає загальна площа у розмірі 5,0 га.

Також судом враховано, що з дослідженого викопіювання з Генерального плану с.Сокільники 1990 р /незатверджений/, розробленого ДІПМ «Містопрект» у 1990 році , а також Експлікації слідує, що на такому під №39 значиться « Гаражний кооператив Радянського району м.Львова» та позначено його місце розміщення, та на якому значиться підписи посадових осіб про його погодження , в тому числі наявний підпис голови виконкому Сокільницької сільської ради ( т.1 а.с.33-34).

Крім того, як слідує з наданих позивачем Висновків щодо відведення земельних ділянок площами 5,0 та 2,0 га, виданих різними державними установами , починаючи з червня 1984р., в більшості з них значиться товариство «Автолюбитель УРСР Радянського району м.Львова», ( т.1 а.с.134-140). Однак уже в листі голови виконкому №3/19-629 від 4.10.1986р., адресованому директору Львівського філіалу « Укргипродор» , значиться як «гаражний кооператив «Сокільники» ( т.1 а.с.141).

В даному випадку судом також враховано, що рішеннями сесії та виконкому Сокільницької сільської ради №605 від 11.09.2009 р. та №462 від 06.10.2009 р. дорозі, що пролягає від траси Львів-Пустомити до АГК «Сокільники», присвоєно назву «АДРЕСА_3» та присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_3 ( т.1 а.с.29,30).

Таким чином, з аналізу зазначених фактів в часі їх послідовної зміни слідує, що створений у 1986 р. «Гаражний кооператив металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР Радянського району м.Львова» та Автогаражний кооператив «Сокільники» , , є однією і тією ж юридичною особою, яка з часу створення не ліквідовувалась, а лише змінювалося її найменування .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пункту 10 ст.28-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр»(2013р.) документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

У відповідності до п.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як встановлено судом, спірні земельні ділянки площею 5,0 га та 2,0 га, загальною площею 7,0 га , були передані у користування АГК «Сокільники» за рішенням органів виконавчої влади, право користування якими позивача у визначеному законом порядку не припинялося, та дані земельні ділянки у користувача не вилучалися.

Крім того, згідно ч.8 ст.17 ЗК України 1990 року, передача у власність громадянам земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, проводиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у встановленому порядку.

Згідно ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист цих прав здійснюється шляхом, в тому числі, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що Сокільницька сільська рада, приймаючи 06.08.2019р. рішення №764 в частині передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки площею 0,0385 га , діяла не на підставі вище зазначених норм права та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Тому рішення в цій частині являється незаконним та підлягає скасуванню.

У зв`язку із скасуванням рішення №764, підлягає також скасуванню запис №33294561 про реєстраціюза ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі: 3 842,00 грн. за подачу позовної заяви, та 1051,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Крім того позивач сплатив 9 000,00 грн. за проведення експертизи в даній справі.

Всього позивач поніс 13 893,00 грн. судових витрат, які ним документально підтверджені ( т.1 а.с.5,152, т.2 а.с. 95-96).

Оскільки позов задоволено повністю, понесені позивачем судові витрати згідно ст.141 ЦПК України, слід стягнути з кожного відповідача в розмірі по Ѕ частині таких витрат.

Керуючись ст.ст.17,116,118,152 Земельного кодексу України, ст.ст. 5,10,13,76-81,141,258-259, 263-265,273, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов Автогаражного кооперативу «Сокільники» задовольнити .

Визнати недійсним рішення Сокільницької сільської ради №764 від 06.08.2019р. в частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Скасувати запис №33294561 про реєстраціюза ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031.

Скасувати арешт земельної ділянки площею 0,0385 га, кадастровий номер :01:001:1031, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений ухвалою Пустомитівського районного судуЛьвівської області від 03.03.2020р.

Стягнути з відповідачів на користь Автогаражного кооперативу «Сокільники» , , судові витрати розміром 13 893,00 грн., а саме по 6 946,50 ( шість тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 50 копійок) з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення та в порядку, визначеному ст.355 ЦПК України..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 07.02.2022р.

Суддя М.О.Кіпчарський