У Х В А Л А
про забезпечення позову
Справа № 936/123/22
Провадження № 2-з/936/3/2022
03.02.2022 року смт.Воловець
Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюк С.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Киїївської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
До Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 подана в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Киїївської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по даній справі шляхом зупинення виконавчого провадження №68212544, яке відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. 18.01.2022 року на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Киїївської області Головкіною Я.В. 01.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 2972,60 грн. за кредитним договором №449527-А від 20-.12.2018 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником якого є на підставі Договору
відповідальністю «ФІНФОРС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договороми 28/1220-01 від 28.12.2020 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФШАНС».
Дослідивши подану заяву та матеріали, додані до неї, приходжу наступного висновку.
З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.
Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову враховую наступні обставини.
Як вбачається із матеріалів заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивач заперечує факт безспірності заборгованості, зокрема, як розміру самої заборгованості, так і правомірності стягнення з позивача загалом заборгованості.
А тому, враховуючи наведені обставини, вважаю, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася слід вжити заходів для забезпечення позову.
Пункт 6 ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -
заяву про застосування заходів забезпечення позову - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підсипання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Роман Роману Михайловичу для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом 15 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Павлюк С.С.