Справа № 159/3898/21 Головуючий у 1 інстанції: Шергіна Ю. О.
Провадження № 22-ц/802/135/22 Категорія: 83 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача Дзивульської Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання права власності на нерухоме майно та звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою представника третьої особи Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» адвоката Панченко Ольги Олексіївни на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Ковельської міської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», (далі - третя особа-1 АТ «Перший Український міжнародний банк»), про визнання права власності на нерухоме майно та звільнення майна з-під арешту, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м, з кадастром номером :24:018:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що до моменту смерті належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зняти арешт та скасувати заборону по типу обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12257716, зареєстрованого 12.03.2012 за №12257716, реєстратором Волинської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови по арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах ВП №31617984 від 12.03.2012 головного державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції Мацюха Д. Ю..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м. з кадастровим номером :24:018:0010 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що до моменту смерті належала ОСОБА_2 . З метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу було відмовлено, у зв`язку із тим, що у Державному реєстрі речових прав міститься запис про арешт нерухомого майна щодо ОСОБА_2 та рекомендовано звернутись до суду. 04.07.2020 позивачем ОСОБА_1 на ім`я начальника Ковельського МВ ДВС було адресовано заяву в якій він повідомив про смерть боржника ОСОБА_2 та вказав, що на день звернення відсутні виконавчі провадження по вказаному боржнику, а відтак існування арешту, який накладено з метою забезпечення виконання виконавчого провадження є безпідставним, оскільки виконавче провадження, в межах якого він накладений завершено у зв`язку із відсутністю у боржника ОСОБА_2 майна, повторно виконавчий лист стягувачем - АТ «Перший Український міжнародний банк» для примусового виконання не пред`явлений, строк звернення із вимогою до позивача як спадкоємця боржника пропущено, що підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили. У зв`язку з неможливістю реалізувати свої права як спадкоємця, змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та звільнення майна з-під арешту.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Ковельської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання права власності на нерухоме майно та звільнення майна з-під арешту задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м, з кадастровим номером :24:018:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Знято арешт з майна ОСОБА_2 та скасоваро заборону по типу обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12257716 зареєстрованого 12 березня 2012 року за №12257716, реєстратором Волинської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №31617984 від 12 березня 2012 року головного державного виконавця Ковельського міськрайонного управління юстиції Мацюха Д. Ю..

Судові витрати у справі залишено за ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, представник третьої особи АТ «Перший Український Міжнародний Банк» адвокат Панченко О. О. подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що 26.06.2008 року між ОСОБА_2 та закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є відповідач АТ «Перший Український міжнародний банк», укладено кредитний договір № 6549922, за яким сума кредиту 10 000 дол США, зі сплатою 14,49% річних, строком до 26.06.2018.

Кредитні зобов`язання забезпечені іпотекою: на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки ОСОБА_2 передала в іпотеку Банку земельну ділянку площею 600 кв.м., з кадастровим номером :24:018:0010 за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за договором Банк звернувся до суду з позовом.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2012 року позов ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 9802,41 дол США, 19653 грн 23 коп., а також 489 грн 37 коп. судових витрат.

На виконання вказаного судового рішення ВДВС Ковельського міскрайонного управління юстиції розпочато виконавче провадження №31925460 про стягнення основної суми боргу, та виконавче провадження №31617984 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 489 грн 37 коп.

В межах виконавчого провадження № 31617984 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 489 грн 37 коп. головним державним виконавцем Мацюхом Д. Ю. винесено постанову від 12.03.2012 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Відомості про таке обтяження внесені до Єдиного реєстру за №12257716.

30.12.2014 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна. Визначено строк повторного пред`явлення до 30.12.2015 року.

Згідно із даними автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчий лист повторно до примусового виконання не пред`явлено.

Боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 15.09.2015.

З матеріалів спадкової справи убачається, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_2 , який подав заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні.

Приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Кушнерук А. Ю. 04.07.2019 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про арешт майна померлої ОСОБА_2 .

Листом від 01.08.2019 року Ковельський МР ДВС відмовив ОСОБА_1 у знятті арешту з майна, покликаючись на завершення виконавчого провадження, в рамках якого арешт було накладено та відсутність правових підстав для скасування арешту в завершеному провадженні.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.02.2020 року у справі 159/5854/19 позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Наталія Степанівна, ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими та скасування обтяження на нерухоме майно задоволено, ухвалено:

- визнати припиненим кредитний договір № 6549922 від 26.06.2008, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») та ОСОБА_2 .

- визнати припиненим договір іпотеки № 6551222 від 26.06.2008, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. та зареєстрований в реєстрі за номером 3835,

- скасувати обтяження за реєстраційним номером 7466713 заборони відчуження, вчиненого та зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26.06.2008 приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. на підставі іпотечного договору від 26.06.2008, зареєстрованого в реєстрі за номером 3835 щодо обтяження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м, з кадастровим номером :24:018:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належної ОСОБА_2 .

Рішення набрало законної сили 20.07.2020 року.

Даним рішенням також встановлено, що Банк втратив право вимоги до позивача, як спадкоємця боржника ОСОБА_2 у зв`язку із непред`явленням вимоги у строк визначений законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Положеннями статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

У відповідності до розділу 10 пункту 4 підпункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) видача свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України), та є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м, з кадастровим номером :24:018:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері, звернувся до приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Кушнерук А. Ю. із заявою про прийняття спадщини, але через наявність постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується матеріалами цивільної справи, в тому числі і матеріалами спадкової справи При цьому виконавче провадження, в якому і був накладений арешт на майно ОСОБА_2 , завершене.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в статті 391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із статтею 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу статті 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати це право.

Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про нотаріат», підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Встановлено, що арешт на майно спадкодавця накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження на виконання рішення суду від 18.01.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку судових витрат в розмірі 489 грн 37 коп.

Виконавчий лист повернутий стягувачу, повторно до виконання не пред`явлений. Судовим рішенням кредитні зобов`язання визнані припиненими.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подальше збереження обтяження майна по типу арешту набуває ознак незаконного та порушує права позивача.

Захист прав позивача може відбутись згідно приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» лише за судом рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, оскільки були предметом розгляду і повно, і всебічно досліджено судом першої інстанції.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено. Покликання апелянта на ту обставину, що Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» має бути відповідачем у даній справі, не заслуговує на увагу, оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.02.2020 року у справі 159/5854/19, яке набрало законної сили, визнано припиненими кредитний договір № 6549922 від 26.06.2008, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») та ОСОБА_2 , договір іпотеки № 6551222 від 26.06.2008, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») та ОСОБА_2 та скасовано обтяження, накладені на підставі іпотечного договору від 26.06.2008, а тому банк втратив своє право вимоги до позивача як до спадкоємця ОСОБА_2 , що також було встановлено зазначеним рішенням суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника третьої особи Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» адвоката Панченко Ольги Олексіївни залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді :