Єдиний унікальний номер 341/2090/21
Номер провадження 2/341/85/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . За життя мати склала заповіт від 14 жовтня 2004 року, яким усе належне їй майно заповіла позивачці. Позивачка звернулись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак перешкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема на будинок садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за вищевказаною адресою.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 грудня 2021 року, яке відкладене на 12 січня 2022 року.

У чергове підготовче засідання 15 лютого 2022 року сторони не з`явились.

Представниця позивачки ОСОБА_3 15 лютого 2022 року через канцелярію суду подала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд їх задоволити (а. с. 64).

Представник відповідача Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився. 15 листопада 2021 року подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 27).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 27, 64).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Ланівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що спадкодавиця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Відповідно до копії заповіту від 14 жовтня 2004 року ОСОБА_2 усе своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а. с. 9).

Те, що позивачка є донькою спадкодавиці ОСОБА_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 квітня 1963 року, де у графі мати записано « ОСОБА_4 » (а. с. 7).

Довідкою від 17 березня 2021 року № 41, виданою старостою Ланівського старостинського округу Дубовецької сільської ради, підтверджується, що « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , та « ОСОБА_4 », яка у свідоцтві про народження ОСОБА_5 від 08 квітня 1963 року народження, серія НОМЕР_2 зазначена як мати - одна і та сама особа (а. с. 14).

Відповідно до змісту копії свідоцтва про укладення шлюбу від 12 листопада 1982 року серії НОМЕР_3 позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_6 » ( а. с. 7).

Згідно з копією довідки від 17 березня 2021 року № 39, виданої Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, спадкодавиця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті була зареєстрована і проживала у АДРЕСА_1 одна (а. с. 12).

Відповідно до довідки 17 березня 2021 року № 40, виданої Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується те, що згідно з даними погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки в користуванні померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , рік побудови 1968, орієнтована площа 45 м2 (а. с. 13).

На замовлення позивачки 09 березня 2021 року виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15-17).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, який збудований 1968 року, підтверджується факт побудови вказаного будинку з господарськими спорудами, а саме: з сараєм літера «Б», стодолою літера «В», воротами «№ 1» та огорожею «№ 2» (а. с. 17).

З матеріалів справи, а саме з копії довідки, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації від 09 березня 2021 року № 42, реєстрація права власності на вказане майно в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не здійснювалась (а. с. 18).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно.

Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року позивачці ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 (а. с. 46 - 47).

Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи № 67368224 (а. с. 11).

З постанови приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Засєдко Н. І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 жовтня 2021 року № 138/02-14 убачаться, що на майно спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті була зареєтрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину спадкоємиці ОСОБА_2 не може бути видано через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. (а. с. 27).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року №1212-VII "Про внесення змін до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" доповнено частиною третьою, якою передбачено, що для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об?єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений- сільським головою) або відповідною архівною установою.

Суд установив, що відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки у графі "мати" зазначено " ОСОБА_4 ", де ім`я спадкодавиці зазначено як « ОСОБА_7 ».

Згідно з копією свідоцтва про смерть та копією заповіту ім`я спадкодавиці зазначено як « ОСОБА_8 ».

Відповідно до довідки від 17 березня 2021 року № 41, виданої старостою Ланівського старостинського округу Дубовецької сільської ради, підтверджується, що « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , та « ОСОБА_4 », яка у свідоцтві про народження ОСОБА_5 від 08 квітня 1963 року народження, серія НОМЕР_2 зазначена як мати - одна і та сама особа.

Таким чином, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд установив, що " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_2 " - одна і та ж особа.

Своєю чергою відповідно до списку членів господарства за адресою по АДРЕСА_1 із записів з погосподарської книги за 2011-2015 роки ОСОБА_2 - голова сім' ї та проживала одна (а. с. 62-63).

Згідно з довідкою від 17 березня 2021 року № 40, виданою Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується те, що відповідно до погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки в користуванні померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , рік побудови 1968, орієнтована площа 45 м2 (а. с. 13).

Позивачка є спадкоємицею майна спадкодавиці ОСОБА_2 відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконкому Ланівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області Мислюк Н. С., внесеного в реєстрі за № 8, який на день смерті заповідача не змінювався і не скасовувався (а. с. 9).

На підставі цього заповіту спадкодавиця ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном, зокрема будинковолодінням, яке знаходяться по АДРЕСА_1 , на користь позивачки. При цьому інших спадкоємців за заповітом чи за законом ні нотаріусом, ні судом не встановлено.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачами пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом, а саме право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 на день її смерті.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2022 року.

Сторони:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

відповідач: Дубовецька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 2, с. Дубівці Івано-Франківського району Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ