Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/13/22
Номер провадження 2/292/69/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя- Гуц О.В.

секретар судового засідання Риданова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.03.2020 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що складений відповідний актовий запис №347; після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) позивача на 09-00 год. 14.02.2022 року.

Позивачка у судове засідання не з"явилася, про місце і час розгляду справи належним чином повідомлена, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є громадянином ЛатвійськоїРеспубліки, на даний час проживає в Латвійській Республіці в м. Рига.

Згідно ч.8 ст.130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - в порядку, встановленому ст. 502 цього Кодексу.

Статтею 80 Закону України "Про міжнародне приватне право"передбачено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

Частиною другою статті 496 ЦПК України визначено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України (ч. 1ст. 498 ЦПК України).

У відносинах між Україною та ЛатвійськоюРеспублікою діє Договір між Україною та Латвійськоюреспублікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах від 23.05.1995 року, який набув чинності 12.07.1996 року.

У відповідності до ст.1 вказаного Договору, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Це відноситься також і до юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з Договірних Сторін.

Громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно звертатись до судів, прокуратури, установ нотаріату (які надалі іменуються "установи юстиції") та до інших установ другої Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні (в тому числі трудові, житлові), сімейні та кримінальні справи, можуть виступати в них, порушувати клопотання, подавати позови та здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, як і власні громадяни.

Згідно ст.2 вказаного Договору, установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах відповідно до положень даного Договору. Установи юстиції надають правову допомогу й іншим установам, до компетенції яких відносяться справи, вказані в пункті 1цієї статті.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні справедливого балансу між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та Ankerl v. Switzerland від 23 жовтня 1996 р., п. 38).

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, Кресс проти Франції (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; Ф.С.Б. проти Італії (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, ОСОБА_5 A № 208-B, п. 33; Т. проти Італії (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, ОСОБА_5 A № 245-C, п. 26; та Кайя проти Австрії (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos проти Іспанії , п. 63).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.1.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 року за № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно зі ст.2 Конвенції Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

Відповідно до ст.3 цієї Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Крім того, відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, така конвенція застосовується у відносинах України з Аргентиною, Білорусією, Бельгією, Болгарією, Канадою, Китаєм, Кіпром, Чехією, Данією, Єгиптом, Естонією, Фінляндією, Францією, Німеччиною, Грецією, Угорщиною, Ірландією, Ізраїлем, Італією, Японією, Латвією, Литвою, Люксембургом, Мексикою, Нідерландами, Норвегією, Польщею, Португалією, Кореєю, Румунією, Росією, Словаччинною, Словенією, Іспанією, Шрі-Ланкою, Швецією, Швейцарією, Туреччинною, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуелою, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейтом, Малаві, Пакистаном, Сан-Марино і Сейшели; держави підписали цю Конвенцію, бажаючи створити відповідні засоби, для того, щоб судові або несудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги шляхом спрощення та прискорення процедури.

Згідно ст.1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Відповідно до п.6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27.06.2008 року №1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 проживає на території Латвійської Республіки, за адресою: Latvia, Riga, Liela Lela,27, LV-1016, не має можливості приймати участь у судовому засіданні, є необхідність вручення відповідачу документів, а також направлення судом України доручення для виконання за кордоном, з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном в порядку передбаченому Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008р. № 1092/5/54.

Таким чином, з метою забезпечення та реалізації процесуальних прав відповідача, закріплених у ст.ст.43, 49, 83, 84 ЦПК України, суд вважає необхідним доручити компетентному органу ЛатвійськоїРеспубліки вручити ОСОБА_2 копію позовної заяви з доданими документами і ухвалу про відкриття провадження у справі, повідомлення про місце, дату та час проведення судового засідання, та вчинити певні процесуальні дії щодо нього, зокрема допитати по суті позовних вимог або відібрати письмові пояснення, докази, які він бажає подати на власний розсуд.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасників справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для виконання таких дій знадобиться тривалий проміжок часу, що може вплинути на такі завдання та основні засади цивільного судочинства як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ і розумність строків розгляду справи судом, у звязку з чим суд вважає за необхідне провадження у цій справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на судове дорученням про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись Договором між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах від 23.05.1995 року, ратифікований Україною 22.11.1995 року, ст. ст.12, 13, 43, 81, 189, 196-200, 223, 252, 253, 258, 260, 261, 353, 498, 499 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Звернутися до компетентного органу Латвійської Республіки із судовим дорученням в порядку, встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, з метою:

- вручення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Латвійської Республіки, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлення про час та місце проведення судового засідання, копію позовної заяви з додатками для ознайомлення і копію ухвали про відкриття провадження у справі для відома.

Доручити компетентному суду Латвійської Республіки у встановленому чинним законодавством порядку виконати процесуальні дії та зокрема допитати відповідача ОСОБА_2 , громадянина Латвійської Республіки з наступних питань: зокрема:

1) Чи визнає відповідач обставини позову, повідомлені позивачем? Повністю або частково, в якій частині?

2) Якщо не визнає, то якими доказами може спростувати повідомлені позивачем обставини?

3) Які інші фактичні обставини, що можуть мати значення для вирішення спору, може повідомити відповідач? Чи бажає надати суду докази по справі?

4) Чи бажає бути присутнім при розгляді справи та чи не заперечує проти розгляду справи у його відсутності? Якщо відповідач бажає бути присутнім при розгляді справи, то на які засоби зв`язку (факс, телефон, офіційна електронна пошта тощо) йому може бути надіслано судову повістку про виклик в суд?

Запропонувати відповідачу ОСОБА_2 подати письмовий відзив на позов з викладенням заперечення (за наявності) проти позову із посиланням на відповідні докази та роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Протокол допиту відповідача та підтвердження про вручення документів, заперечення (відзив) на позовну заяву, заяву (якщо він бажає, щоб справу розглядали без його участі) направити до Червоноармійського районного суду Житомирської області (Україна, 12001, Житомирська область, Житомирський район, смт.Пулини, вулиця Шевченка,116).

У разі неможливості виконання вказаного доручення, про причини, які перешкоджали його виконанню, повідомити Червоноармійський районний суд Житомирської області.

Зобов`язати позивача надати суду у строк до 01.03.2022 року нотаріально посвідчений переклад на латвійську мову в 2-х екземплярах позовної заяви з додатками, ухвали суду від 17.01.2022 року про відкриття провадження у справі та цієї ухвали про звернення із судовим дорученням, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, виклик-повідомлення про день судового розгляду, запит про міжнародну правову допомогу.

Справу призначити до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін в залі судового засідання № 1 Червоноармійського районного суду Житомирської області (Україна, 12001, Житомирська область, Житомирський район, смт.Пулини, вулиця Шевченка,116) на 01 липня 2022 року о 09 годині 00 хвилин.

Визначити резервну дату судового засідання на 20 жовтня 2022 року на 9 год. 00 хв.

Провадження у цивільній справі №292/13/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на судове дорученням про надання правової допомоги.

Направити доручення через Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://cha.zt.court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена у частині зупинення провадження у справі до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Гуц