Єдиний унікальний номер 219/5032/21
Номер провадження 22-ц/804/257/22
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

м. Бахмут

справа № 219/5032/21

провадження № 22-ц/804/257/22

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Канурної О.Д., Мірути О.А.,

за участю секретаря Гладух О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Світлодарська міська військово-цивільна адміністрація

Бахмутського району Донецької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Світлодарської міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (суддя Шевченко Л.В.), ухваленого в приміщенні суду в місті Бахмут Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Світлодарської міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її батьками. Після закінчення школи в м. Світлодарську, позивач виїхала до Греції і проживає зараз там з вказаного періоду. Батьки позивачки проживали постійно в м. Світлоадарську.

16 березня 1998 року батьки отримали у власність шляхом безоплатної приватизації квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька її мати - ОСОБА_3 оформила спадщину і отримала 18.12.2012 року свідоцтво про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вказану квартиру.

Позивачка, як єдина донька, є єдиною спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи, що вона постійно проживає у іншій державі , у зв`язку з карантином у світі і закритих кордонів не мала можливості своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини з причин, які не залежали від її волі, просила суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі представник позивача адвокат Деменкова Є.С. просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлених обставин справи.

Зазначає, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для складання заяви про прийняття спадщини необхідно мати довідку про присвоєння РНОКПП, проте процес отримання такої довідки потребує значного часу.

Позивачем вчинялись дії спрямовані на прийняття спадщини, а саме складалась спеціальна довіреність на ОСОБА_4 №31732 від 25.01.2021 року для реалізації своїх спадкових прав.

Довідку про присвоєння РНОКПП позивач отримала лише 26.08.2021 року.

Наголошує на тому, що позивачем вчинялись всі дії, спрямовані на прийняття спадщини, проте у зв`язку зі спалахом коронавірусної хвороби вона була позбавлена можливості своєчасно здійснити дії, які вимагають закони України.

Також звертає увагу, що позивач пропустила незначний термін, менше місяця, до закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Світлодарської міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Деменкова Є.С. у засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, рішення суду скасувати.

Представник відповідача Світлодарської міської ВЦА Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явилась, причину не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 16.03.1998 року керівником органу приватизації Вуглегірської ТЕС, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної, сумісної власності ОСОБА_3 1/2 частина та членам її сім`ї ОСОБА_2 1/2 частина (а.с.9).

Згідно з заповітом, посвідченим 22.05.1998 року керуючим справами виконкому Світлодарської міської ради м. Дебальцево Донецької області, ОСОБА_3 , яка проживає АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: 1/2 частину приватизованої квартири в АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 24.03.2006 складено відповідний актовий запис № 51 та видано виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцевого Донецької області свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 18.12.2012 року державним нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори Блєвєровою О.В., спадкоємцем зазначеного майна ОСОБА_2 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частини квартири номер АДРЕСА_1 загальною площею 44,71 кв. м житловою площею 29,10 кв. м, яка складається з двох житлових кімнат, коридору, кухні, ванної, туалету, комори. Ця квартири належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого Вуглегірською ТЕС 16.03.1998, зареєстрованого в комунальному підприємстві Єнакіївської міської ради «Єнакієвське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі № 46 за № 416, реєстраційний номер 38422801 (а.с.10-12).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 19.10.2020 виконавчим комітетом Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області, мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Світлодарськ Бахмутського району Донецької області (а.с.15).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку/ осіб № 3194, виданої 27.10.2020 начальником відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Світлодарської міської ради Бичковською В.М., яка видана власнику житлового приміщення ОСОБА_5 адреса: АДРЕСА_2 про те, що ОСОБА_3 знята з реєстрації 27.10.2020 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с.14).

Державний нотаріус Світлодарської державної нотаріальної контори Блєвєрова О.В. інформацією за № 352/01-16 від 31.07.2021 повідомила суд про те, що згідно даних з Реєстру спадкових справ, Світлодарською державною нотаріальною конторою Донецької області спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не відкривалась (а.с.52-53).

Листом керівника Світлодарської міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області Гошко С. за № 02/21-1170 від 08.09.2021 на ухвалу суду від 22.07.2021 надано відповідь, згідно з якою в журналі обліку довідок про склад сім`ї № 10-14 відділу реєстрації місця проживання Світлодарської міської ради наявний запис про видачу довідки за № 3194 на ім`я ОСОБА_5 на адресу: АДРЕСА_2 від 27.10.2021 (а.с.64).

Листом державного нотаріуса Світлодарської державної нотаріальної контори Блєвєрової О.В. за № 409/01-16 від 24.09.2021, повідомлено суд про те, що заява від ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не надходила (а.с.69).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем суду не було надано доказів того, що її проживання за межами України було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 19.10.2020 виконавчим комітетом Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області, мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Світлодарськ Бахмутського району Донецької області (а.с.15).

У частині 3 статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, посилається на встановлені на території держав Україна та Греція карантинні обмеження, що завадило їй у встановлений статтею 1270 ЦК України подати заяву про прийняття спадщини.

Апеляційний суд критично оцінює зазначені доводи, з огляду на те, що карантин, встановлений на території України, має довготривалий характер, при цьому державою запроводжуються безпрецедентні міри задля уникнення обмеження у реалізації прав для громадян та юридичних осіб.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач ОСОБА_1 не була позбавлена можливості скористатися поштовими послугами, послугами нотаріуса та правовою допомогою та доказів наявності перешкод, які б унеможливлювали чи ускладнювали подання заяви про прийняття спадщини, у позивача не було.

В апеляційній скарзі позивач посилається на ті обставини, що приймала всі можливі заходи щодо вчинення дій для своєчасного подання зави для прийняття спадщини та додає до апеляційної скарги спеціальну довіреність від 25 січня 2021 року , яка була нею видана у Греції її представникові для представництва у питаннях, пов`язаних із спадковими правами.

Проте, відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги .

Докази , які не були подані до суду першої інстанції , приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин , що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач таких доказів суду не надала, поважних причин ненадання суду цього документу не довела, а тому у апеляційного суду не має передбачених законом підстав прийняти новий доказ та надавати йому правову оцінку.

Також ОСОБА_1 посилається на закриття кордонів між Україною та Грецією, проте доказів, у відповідності з вимогами статтей 76-81 ЦПК України, на підтвердження зазначених обставин та неможливості перетину кордону задля оформлення спадкових прав суду не надає.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2020 року у справі №466/5674/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Факт проживання позивача за кордоном сам по собі також не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Доводи скарги щодо факту отримання 26 серпня 2021 року позивачем довідки про присвоєння РНОКПП у ГУ ДПС у Харківській області апеляційний суд вважає такими, що не відповідають критерію обґрунтованості поважності причин пропуску строку, оскільки відсутні докази на підтвердження дати звернення до ДПС України з заявою про отримання РНОКПП.

Діюче законодавство не пов`язує право подання заяви про прийняття спадщини із обов`язковим наданням такої довідки.

Крім того, відповідно до пункту 6 Розділу VII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 № 822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за № 1306/31174, реєстрація фізичної особи у Державному реєстрі здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання до контролюючого органу Облікової картки № 1ДР.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.Д. Канурна

О.А. Мірута

Повний текст судового рішення складено 17.02.2022р. Я.В. Хейло