Дата документу 09.02.2022 Справа № 554/4404/21
Справа №554/4404/2021
Провадження №2/554/35/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Галич-Брюховецької О.Л.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Чернишевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про негайне відібрання дитини і повернення її батьку за попереднім місцем проживання ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про негайне відібрання дитини і повернення її батьку за попереднім місцем проживання. В якій прохав : негайно відібрати сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 і повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попереднім місцем проживання, з позивачем, його батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5 , про що Київським ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблений актовий запис № 838. В свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 в графі «батько», зазначений позивач, ОСОБА_1 . З відповідачкою ОСОБА_3 позивач з кінця 2012 року проживали сім*єю без реєстрації шлюбу. Від самого народження малолітній син постійно проживає і зареєстрований за місцем реєстрації позивача в квартирі АДРЕСА_2 . В серпні - вересні 2018 року відповідачка добровільно залишила сина ОСОБА_6 , якому на той час було 3 років, і пішла жити окремо. Коштів на утримання сина відповідачка не дає, участі в житті і вихованні дитини не приймає. З літа 2019 року, відповідачка почала періодично спілкуватися з сином, коли брала на декілька днів, а коли повертала в цей же день. На прохання відповідачки в кінці липня місяця 2019 року, позивач надав нотаріальну згоду на поїздку разом з ОСОБА_7 закордон, до ОСОБА_8 в гості до її брата. Вони з*їздили до ОСОБА_8 повернулись, без ніяких конфліктів. Від народження, позивач постійно опікується сином, у позивача з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Позивач оформив малолітнього сина до дошкільного навчального закладу Полтавський навчально-виховний комплекс №16, котрий також займається в танцювальній студії. В жовтні 2020 року, відповідачка повідомила, що сина переведе в інших дошкільний заклад. Позивач заперечував проти зміни дошкільного закладу, так як ОСОБА_9 комфортно в цьому дошкільному закладі, і дитина не хотіла переходити до іншого. 23 жовтня 2020 року, відповідачка з двома не відомими чоловіками з*явилася до позивача в квартиру АДРЕСА_2 , почала вимагати забрати сина, при цьому сварилася, лаялася, билася. Все це відбувалося на очах ОСОБА_6 . Після даного конфлікту позивач звернувся з позовною заявою до Октябрського районного суду міста Полтави про визначення місця проживання дитини в судовому порядку, з аналогічним позовом звернулася до суду і відповідачка. Рішенням Шевченківської районної у місті Полтаві раді виконавчого комітету від 26.01.2021 за №15 за заявою ОСОБА_3 їй було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 : за попередньою домовленістю з батьком дитини, спілкування матері з малолітнім сином кожних перших та третіх або других та четвертих вихідних днів місяця з 09.00 годин, суботи до 09.00 години понеділка, з правом прогулянок по місту, відвідування її місця проживання, зв*язку з респіраторною хворобою, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан здоров*я дитини; спілкування матері з сином під час святкових днів. Визначений даний графік зустрічей відповідачка не виконувала. 22 квітня 2021 року близько 19.00 години повертаючись з прогулянки з сином ОСОБА_7 , відповідачка силою забрала дитину. Позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про викрадення дитини і з заявою до Служби в справах дітей, з заявою для з*ясування місця знаходження дитини. Відповідачка повідомила в провоохоронні органи, що малолітній син проживає з нею за її місцем реєстрації АДРЕСА_3 , але вході перевірки службами було з*ясовано, що за даною адресою ні відповідачка, ні син не проживають. Позивач не спілкувався з сином з 22 квітня 2021 року. Позивач стурбований психологічним станом сина. Син звик жити з позивачем, до склавшогося порядку, розпорядку дня. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, вчиняє сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, не приділяє необхідної уваги, щодо розвитку дитини та її інтересів. Вважає місце проживання сина було визначено спільно за згодою з відповідачкою, що підтверджує місце його реєстрації, її згоду на його проживання фактично 5 років сина з позивачем в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідачка без належних підстав, усупереч інтересам дитини і без згоди батька, протиправно змінила місце проживання дитини, не надаючи позивачу - батькові можливості бачитися і спілкуватися з сином, що відповідно до статті 162 СК України є підставою для відібрання дитини у матері та повернення його за попереднім місцем проживання. На думку позивача обставин, які б свідчили, що повернення дитини до нього не суперечитиме її інтересам. Таким чином, середовище проживання дитини має суттєве значення для забезпечення життєвих потреб дітей, їх гармонійного розвитку (т.1 а.с.1-11).

21 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/4404/2021, 2/554/2083/2019. Клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання при розгляді справи по суті свідків. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу у підготовчому засіданні на 10.00 годин на 23.06.2021, викликано в судове засідання учасників процесу (т.1 а.с.70, 71).

06 липня 2021 року до суду надійшов відзив на позов. В якому прохали відмовити у задоволенні позову у зв`язку із необґрунтованістю, безпідставністю та передчасністю позовних вимог. Зазначено, що 21.05.2021 ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та запропоновано відповідачу надати суду відзив протягом 15 днів із дня вручення ухвали. Підготовче судове засідання у справі призначено на 10 год. 00 хв. 23 червня 2021 року. 22.06.2021 відповідач ОСОБА_3 узгодила істотні умови договору про надання правничої допомоги з адвокатом Салашним М.О. та уклала договір № 22/06/21-1. Зважаючи на це адвокат Салашний М.О., представник відповідача з поважних причин, оскільки не мав достатніх повноважень не міг надати суду відзив на позовну заяву після відкриття провадження у справі, а тому вимушені звернутися до суду з клопотання про поновлення строку для подачі відзиву. Вказано, що в 2004 році ОСОБА_3 поступила навчатись до вищого навчального закладу Полтавської обласної ради «Полтавське музичне училище імені М.В. Лисенка» де познайомилась з відповідачем ОСОБА_1 , який був викладачем. У 2008 року ОСОБА_3 закінчила з відзнакою Комунальний вищий навчальний заклад Полтавської обласної ради «Полтавське музичне училище імені М.В.Лисенка» за спеціальністю «Музичне мистецтво». Цього ж року відповідач поступила до Всеросійського державного університету кінематографії ім.С.А.Герасимова за спеціальністю «Менеджмент організації». З листопада 2011 року навчаючись на третьому курсі Всеросійського державного університету кінематографії ім.С.А.Герасимова, ОСОБА_3 почала спільно проживати із ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, як жінка та чоловік однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з нами мешкала і мати відповідача ОСОБА_10 . Під час проживання однією сім`єю, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_4 . З самих перших днів життя ОСОБА_4 , ОСОБА_3 належним чином виконувала свої материнські обов`язки, незважаючи на те, що це для неї важко і фізично і психологічно. Незважаючи на це ОСОБА_3 не отримала повного розуміння з боку батька дитини та системного розв`язання проблеми з якими стикаються молоді матері. Відповідач, ОСОБА_1 , весь період спільного проживання із ОСОБА_3 нехтував потребами останньої, як жінки та дружини про які йому неодноразово повідомлялося. В результаті чого з вересня 2018 року через створені ОСОБА_1 та його рідними нестерпні умови для спільного проживання ОСОБА_3 з позивачем поступово почали мешкати окремо. 15.10.2020 позивач, ОСОБА_1 викрав сина ОСОБА_4 просто під час прогулянки з бабусею на дитячому майданчику, та протягом шести місяців до, 22.04.2021, коли ОСОБА_3 дивом вдалося повернути сина, переховував в своїй квартирі, повністю ізолювавши від спілкування зі відповідачкою, однолітками та зовнішнім світом. Протягом періоду боротьби за сина та за відновлення його та своїх прав ОСОБА_3 зіткнулася із чисельними порушеннями з боку державних органів, дії та бездіяльність яких і нині продовжують затягувати процес правового врегулювання ситуації. Як наслідок відповідачка знаходиться в перманентному стресі від очікування повторення злочинних дій з боку батька. Попри звернення ОСОБА_3 до Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтава ради, ГУНП в Полтавській області, побачити дитину їй вдалося лише через 3,5 місяці після вилучення батьком. Лише 26.01.2021 рішенням № 15 виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтава ради ОСОБА_3 було визначено порядок зустрічей із сином двічі на місяць, 1 та 3, або 2 та 4 вихідних. Під час зустрічі 30.01.2021, яка відбулася в квартирі ОСОБА_1 виключно в результаті наполегливості матері дитини, в супроводі поліції, відповідач побачила, що дитина знаходиться в жахливому психологічному стані, пригнічена, налаштована проти рідної матері ОСОБА_3 . Усвідомлюючи, який руйнівний вплив на психіку дитини справляють побачення, мати прийняла рішення надалі не погоджуватися на виконання подібних умов для зустрічей, вигаданих особисто ОСОБА_1 та того ж дня, 30.01.2021, звернулася із заявою до ГНПУ в Полтавській області про вчинення щодо неї та сина психологічного насильства. 23.02.2021 ОСОБА_3 було направлено звернення до Шевченківської районної в м. Полтава ради про невиконання батьком малолітньої дитини рішення органу опіки та піклування «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батьків з дітьми №15 від 26.10.2021» із долученням відеодоказів і проханням про складання протоколу про адміністративне порушення, який був складений службою у справах дітей аж 12 березня 2021 року. 05.04.2021 через чисельні порушення служби у справах дітей Шевченівської в м.Полтава ради, вчиненні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддею Октябрьского районного суду Микитенком В.М. була закрита справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . В результаті, попри всі надані ОСОБА_3 докази (включаючи відео) порушення її прав та прав дитини, дії батька не просто не знайшли покарання, а були, фактично, виправдані. 09.03.2021 ОСОБА_3 звернулася до ГНПУ в Полтавській області із заявою про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146 та ч.1. ст. 135 КК України, незаконне позбавлення волі та залишення в небезпеці малолітнього ОСОБА_4 відносно якої не було вчинено жодних дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин, зазначених в заяві, попри чітке розуміння, що мова йде про життя та здоров`я малолітньої дитини. Відповідь на вказане звернення не була надана взагалі. 16.04.2021, під час телефонної розмови із старшим інспектором ювенальної превенції ОСОБА_11 , ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_1 без відома матері та її згоди, піддавав мою 5-ти річну дитину психіатричному огляду у психоневрологічному диспансері за адесою: АДРЕСА_4 . При цьому жодних порушень в діях ОСОБА_1 та працівників диспансеру Закону України «Про психіатричну допомогу» інспектор ювенальної превенції ОСОБА_11 не помітив. Того ж дня я ОСОБА_3 звернулася до медичного закладу із необхідними документами, та вимогою надати їй інформацію, хто, коли і на якій підставі проводив психіатричний огляд ОСОБА_4 без її згоди. Відповідь письмове звернення ОСОБА_3 Полтавським обласним психоневрологічним диспансером було надано 19.04.2021. Під час особистого спілкування з лікаркою, яка приймала дитину, з`ясувалося, що діагноз дитині було встановлено зі слів батька, але при цьому призначене медикаментозне лікування, а твердження батька про те, що йому невідоме місце перебування матері, яке ніхто навіть не спробував перевірити, було достатнім аргументом для порушення Закону, та прав дитини. У квітні 2021 року ОСОБА_1 було долучено до судової справи №554/11518/20 копії сторінок медичної картки дитини, яка знаходиться у нього з жовтня 2020 року, звідки ОСОБА_3 вперше дізналася, що, починаючи з жовтня 2019 року стан здоров`я сина, ОСОБА_4 лише погіршувався, але педіатр не звертала жодної уваги на те що, абсолютно здорова до цього дитина, яку вона вела з народження, почала мати неврологічні проблеми, і не повідомила про це до служби у справах дітей. Не викликало у педіатра тривоги і той факт, що невропатолог поліклініки призначала 5-річній дитині транквілізатор «АДАПТОЛ», який взагалі протипоказаний дітям. 09.04.2021 в присутності комісії у складі ювенальної поліції, міського центру соціальних служб, служби у справах дітей, батько ОСОБА_1 , який перебував на лікарняному із підозрою на COVID-19, зсередини квартири, в якій утримував дитину, використовуючи інструмент шуруповерт та саморізи закрутив двері квартири, аби не допустити до дитини, ОСОБА_4 педіатра. Лише, з 22.04.2021, не у зв`язку із діями державних органів, а завдяки збігу обставин, а також небайдужим громадянам малолітній ОСОБА_1 мешкає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Саме з цього часу стан здоров`я ОСОБА_4 стабілізувався та почав покращуватись. Із грудня 2020 року у провадженні Октябрьского районного суду м. Полтави знаходиться справа №554/11518/20 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 . Станом на момент підготовки даного відзиву, а це липень 2021 року підготовче засідання у справі не закрито. Вважає, що жодного правового обґрунтування вимог щодо відібрання позовна заява не містить, а твердження позивача про те, що «відповідачка без моєї згоди, самовільно змінила місце проживання дитини» суперечить нормам статті 162 СК України, оскільки на даний час, як і на час звернення ОСОБА_1 з позовом про негайне відібрання до суду місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 не було визначено ані законом, ані судовим рішенням. Зважаючи на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визначено органом опіки і піклування або спір про визначення місця проживання дитини між батьками був вирішений у судовому порядку, тому вимога про відібрання дитини та повернення її батьку є передчасною та задоволенню не підлягає (т.1 а.с.97-104).

21 липня 2021 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 за ордером ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з ПРУП ГУНП в Полтавській області оригінали чи належним чином завірені матеріали кримінального провадження №0000643, внесені до ЄРДР на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави за заявою ОСОБА_1 . Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 за ордером ОСОБА_12 про витребування доказів задоволено. Витребувано з ПРУП ГУНП в Полтавській області інформацію щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_1 про викрадення 22.04.2021 ОСОБА_3 малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 квітня 2021 року. Клопотання представника відповідача про виклик свідка задоволено. Продовжено процесуальний строк підготовчого засідання. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 13.30 годин на 07.09.2021, викликано в судове засідання учасників процесу (т.2 а.с.7-9).

07 вересня 2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , за ордером адвоката Салашного М.О. про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрито підготовче засідання у справі №554/4404/2021. Призначено розгляд справи по суті на 15.30 годин на 05.10.2021, викликано в судове засідання учасників процесу (т.2 а.с.126, 127).

10 листопада 2021 року ухвалою суду у ззадоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , за ордером адвоката Салашного М.О. про зупинення провадження у справі відмовлено. Задоволено заяву відповідача ОСОБА_3 . Відкладено розгляд справи №554/4404/2021. Призначено розгляд справи по суті на 15.30 годин на 25.11.2021, викликано в судове засідання учасників процесу, свідків (т.2 а.с.174, 175).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за ордером адвокат Лучко Т.І. позов підтримала повністю та прохала його задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю та прохав його задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена про судове засідання. Надала суду відзив на позовну заяву.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 за ордером адвокат Говорова С.Л. не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена про судове засідання.

В судовому засіданні представник третьої особи виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування за довіреністю Чернишева А.А. відносно позову заперечувала, прохала при винесені рішення врахувати якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з кінця 2012 року проживали без реєстрації шлюбу, як жінка та чоловік однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

У сторін народився син ОСОБА_4 , про що Київським ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблений актовий запис № 838. В свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 в графі «батько», зазначений позивач, ОСОБА_1 в графі «мати» зазначена відповідач, ОСОБА_3 (т.1 а.с.16).

З дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , що слідує із довідки ЖЕО №2 від 29.10.2020 за №2791 (т.1 а.с.17, 179).

Позивач ОСОБА_1 з 28.01.1994 зареєстрований за адресою - квартира АДРЕСА_2 та є її співвласником, що підтверджується копією паспорту (т.1 а.с.12-14).

Відповідачка ОСОБА_3 з 26.10.2020 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 та є її власником, що підтверджується копією паспорту (т.2 а.с.142-145).

Рішенням Шевченківської районної у місті Полтаві раді виконавчого комітету від 26.01.2021 за №15 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батьків з дітьми» за заявою ОСОБА_3 їй було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 : за попередньою домовленістю з батьком дитини, спілкування матері з малолітнім сином кожних перших та третіх або других та четвертих вихідних днів місяця з 09.00 годин, суботи до 09.00 години понеділка, з правом прогулянок по місту, відвідування її місця проживання, зв*язку з респіраторною хворобою, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан здоров*я дитини; спілкування матері з сином під час святкових днів (т.1 а.с.21, 122).

Рішенням Шевченківської районної у місті Полтаві раді виконавчого комітету від 10.08.2021 за №203 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною» за заявою ОСОБА_1 йому було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 : за попередньою домовленістю з матір`ю дитини у її присутності спілкування батька з малолітнім сином кожної середи тижня з 18.00 години до 19.00 годин та кожної суботи з 12.00 годин до 15.00 годин з правом прогулянок по місту, дитячих розважальних закладів, враховуючи епідеміологічну ситуацію в зв`язку з респіраторною хворою, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан здоров*я дитини; спілкування батька з сином під час святкових днів. Рекомендувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернутися до Полтавського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для налагодження між особистих стосунків (т.2 а.с.33).

В провадженні Октябрського районного суду м Полтави перебуває цивільна справа №554/11518/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю (суддя Бугрій В.М.), що слідує із копії ухвали про відкриття провадження у справі від 16.12.2020 та витягу з офіційного сайту судової влади України від 10.11.2021 (т.2 а.с.139).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про негайне відібрання дитини до визначення судом в іншому провадженні місця проживання малолітнього сина з батьком чи з матір`ю та набрання відповідним рішенням законної сили.

Стаття 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно, і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9 Конвенції).

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини, і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 вищезазначеного Закону).

Відповідно до статті 162 СК України, якщо один із батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення і повернути її тому, з ким вона проживала.

Згідно з частиною першою статті 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Таким чином, суд має виходити з того, що виконання судового рішення про визначення місця проживання неповнолітньої дитини відбувається (в разі його примусового виконання) шляхом, в тому числі, відібрання дитини та передачі її на виховання тому із батьків, з яким суд присудив їй проживати.

За таких наведених підстав позов про відібрання малолітньої дитини згідно зі змістом чинного сімейного законодавства, безумовно, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що місце проживання малолітнього сина було визначено судом або органом опіки і піклування, спір про визначення місця проживання дитини між батьками був вирішений у судовому порядку, а тому вимога про відібрання дитини є передчасною та задоволенню не підлягає.

Судові витрати сплачені позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду складають 908 грн. (т.1 а.с.62).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 130, 131, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про негайне відібрання дитини і повернення її батьку за попереднім місцем проживання відмовити повністю.

Судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень віднести на користь держави.

Складання поновного тексту рішення відкладено на 8 (вісім) днів 16 лютого 2022 року.

Позивач - громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Полтава, зареєстрований АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач громадянка України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка селища Нижня Кринка місто Макіївка Донецької області, зареєстрована АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, місцезнаходження 36040, місто Полтава, вулиця Івана Мазепи, будинок №30, .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 16 лютого 2022 року.

Суддя І.О.Блажко