Справа № 362/5891/21
Провадження № 4-с/362/3/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є боржником на підставі виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області №2/3622378 від 11.10.2016 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення боргу проводиться Васильківським міськрайонним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На даний час, ОСОБА_1 дізнався, що постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія та номер: ВП №57909720 від 29.12.2018 року було накладено арешт на все майно - боржника ОСОБА_1 .

Як зазначає ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів відсутня, та що з вини державного виконавця, аліменти, в розмірі 6 400 грн., своєчасно сплачених заявником ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , були помилково перераховані державним виконавцем іншій особі, а тому він просить суд визнати дії державного виконавця Васильківського міськрайонг відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни про арешт коштів боржника ОСОБА_1 неправомірними,та скасувати Постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіональні управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіїв ВП№57909720від 29.12.2018 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 , НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялася належним чином.

Представник Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду матеріали виконавчого провадження. Розгляд справи просила проводити у відсутність представника.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), перебуває виконавче провадження №57909720 з виконання виконавчого листа №2/362/2378/16 від 11.10.2016 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, зокрема довідки-розрахунку заборгованості від 12.12.2018 року, станом на 01.12.2018 року заборгованість по сплаті алліментів становила 22400,00 гривень.

В зв`язку з чим, в подальшому постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіональні управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіїв ВП№57909720від 29.12.2018 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , НОМЕР_1 .

Посилання ОСОБА_1 , що державним виконавцем було помилково перераховані 6 400 грн. іншій особі, не свідчить про той факт, що на момент винесення оскаржуваної постанови була відсутня заборгованість, та що державний виконавець на момент винесення постанови про накладення арешту діяв неправомірно.

Разом з тим, враховуючи, що станом на 30.09.2021 року за заявником відсутня заборгованість, що підтверджується довідкою-розрахунком від 30.09.2021 року, суд приходить до висновку про задоволення вимог в частині скасування спірної постанови про накладення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Проте, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд встановив, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, в зв`язку із чим законом в цьому випадку для сторони виконавчого провадження передбачений інший (не позовний) спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України, а саме ст. 447 ЦПК України шляхом звернення із відповідною скаргою.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Що стосується вимог щодо визнання дії державного виконавця Васильківського міськрайонг відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни про арешт коштів боржника ОСОБА_1 неправомірними, то заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що на момент вчинення дій державним виконавцем щодо арешту коштів боржника була відсутність заборгованість, та що державний виконавець, більш того заявник не звертається з вимогою про зняти арешту з коштів, а тому суд вважає вимоги заявника в цій частині необґрунтовані та в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 9, 17, 18, 52 Законом України «Про виконавче провадження», статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіональні управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіїв ВП№57909720 від 29.12.2018 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 , НОМЕР_1 - скасувати.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Ковбель