Справа № 331/4147/18
Провадження № 2-п/331/10/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.,

при секретарі Федоровій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

18.10.2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 03 грудня 2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя прийнято заочне рішення про солідарне стягнення з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.03.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 18908.17 дол. США та пені у розмірі 5841.83 грн.; стягнуто з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі по 2509 грн. 85 коп. з кожного.

Зазначає, що з даним рішенням вона категорично не згодна, оскільки обставини справи встановлені не у повному обсязі, без дослідження обставин, які кардинально можуть змінити доказову базу самої справи.

Звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне

рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у

судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на

позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення

для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК суд може ухвалити заочне рішення на підставі

наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

. відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

. відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

. відповідач не подав відзив;

. позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перша - відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про

причини неявки. Щодо цієї умови пояснює наступне. З 01.04.2008 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана у позовній заяві. Про наявність судового процесу вона дізналась у вересня 2021 року. А тому вона була позбавлена можливості бути присутньою на суді, та захищати свої інтереси. Вважає, що судом не було вжито усіх законних методів для повідомлення її про розгляд даної цивільної справи. Жодних судових повісток вона не отримувала, що підтверджується змістом самого рішення, де зазначено, що про час і місце судового засідання повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Копію заочного рішення отримала лише 28.09.2021 року, про свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що у неї є наявні докази та відомості, які мають істотне значення для справи.

Не настав термін виконання грошових зобов`язань за договором у повному обсязі, оскільки банком не дотримано встановлений договором та законом порядок дострокового повернення кредитних коштів, а саме - не була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, як наслідок, термін повернення кредиту у повному обсязі не настав. У зв`язку із цим, Позивач міг заявити позовні вимоги щодо стягнення на користь банку лише простроченої заборгованості за тілом кредиту, процентами та пені.

За умовами договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.03.2008 року, укладеного між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_1 отримано кредит у розмірі 27 000 доларів США на строк до 03 березня 2038 року.

Виконання умов договору про надання споживчого кредиту забезпечено договорами поруки, укладеними між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , з кожним окремо.

Сплата кредиту за договором здійснювалася і здійснюється нею до теперішнього часу шляхом внесення частинами щомісячно.

Відповідно до Розділу 6 «Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку» Договору Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пункту 1.2.2 цього Договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення (п. 6.1.2)

Пункт 6.2 Договору передбачає, що в разі застосування Банком права, передбаченого пунктом 6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним:

Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою Позичальника;

Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови, що:

а) Банк направив за адресою Позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов`язань Позичальника за Договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит.

б) Позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов`язань Позичальника за Договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання Позичальником вищезазначеного повідомлення (вимоги) Банку.

Тобто сторони врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту - порядок зміни строку виконання основного зобов`язання.

З результатів аналізу змісту пункту 6.2 договору про надання споживчого кредиту слідує, що безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання є направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, оскільки у такому повідомленні банк вимагає дострокового виконання зобов`язань.

Виходячи з наведеного, у разі прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань не відбувається автоматична зміна строку виконання основного зобов`язання, а така зміна залежить від волевиявлення однієї зі сторін та надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звертає увагу суду на те, що вказані умови Договору Банком дотримані не були. Її не повідомлено про встановлення нового (дострокового) терміну повернення наданого їй споживчого кредиту. До ознайомлення із копією позовної заяви такі обставини їй відомі не були.

Зазначає, що не відповідає дійсності інформація щодо відправлення їй поштової кореспонденції 09.04.2018 року, яка міститься у п.п. 15, 16 долученого Позивачем списку № 2705 від 09.04.2018 року згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих нібито в ЦОКК-5 відправником ПАТ «УКРСИББАНК».

Така інформація спростовується відомостями системи Укрпошти, в якій дані про відправлення за номерами 839 (п. 15) та 847 (п. 16) відсутні, тому що не зареєстровані в системі. На підтвердження надаю Суду копії скриншотів з сайту Укрпошти.

Крім того, звертає увагу суду на те, що зазначений список згрупованих поштових відправлень ПАТ «УКРСИББАНК» стосується рекомендованих листів, а не цінних як це передбачено у Договорі; сформований у позаробочий час як ПАТ «УкрСиббанку», так і Укрпошти, а саме о 1:56:20; засвідчений печаткою із незрозумілою датою, а саме 09.04.1820; без опису вкладення, належним чином засвідченого працівником відділення поштового зв`язку.

Зазначене свідчить про те, що Позивачем не виконано умови пункту 6.2 Договору про дострокове повернення кредиту «шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою Позичальника». Тобто, відповідно до п. 6.2 Договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що НЕ настали, а кредит і плата за кредит у ці строки не є обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц зауважила, що позивач (ПАТ «УкрСиббанк») переконував суд, що направив відповідне повідомлення (вимогу) як позичальнику, так і його поручителю. Проте суди вказали, що всупереч умовам кредитних договорів позивач відправив ці повідомлення (вимоги) рекомендованими листами, а не цінними листами з описом вкладення та повідомленням про вручення. Тому суди не змогли встановити, як те, чи справді позивач відправив відповідачам відповідні повідомлення (вимоги), так і те, чи були останні вручені адресатам. Враховуючи наведене, порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

Зазначений порядок дострокового повернення споживчого кредиту визначено і в Законі України «Про захист прав споживачів», під дію якого підпадає договір про надання споживчого кредиту № 0 від 04.03.2008 року.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).

Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».

Наведені приписи дають підстави виснувати, що частина десята статті 11 зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц зауважила, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від власного висновку, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, конкретизувавши його так: суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Окремо звертає увагу суду на те, що така позиція Великої Палати Верховного Суду висловлена у справі за позовом Позивача (ПАТ «УкрСиббанк»), що свідчить про його обізнаність з цього питання.

Крім того зазначає, що її не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, а тому вона була позбавлена можливості заперечувати, подавати докази та подати відзив на позовну заяву, а тому вважає, що є підстава для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне зачне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Оскільки копію заочного рішення у справі вона отримала 28.09.2021 року, у відповідності до вимог ст.ст. 123, 124 ЦПК України, останнім днем подання заяви про перегляд заочного рішення є 18.10.2021 року.

На підставі вищевикладеного просить суд прийняти заява до розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року про стягнення з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.03.2008 року. Переглянути заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року про стягнення з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.03.2008 року. Скасувати заочне рішення, ухвалене Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року про стягнення з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.03.2008 року та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Крім того, 05.01.2022 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що в другій половині листопада 2021 з листа Запорізького апеляційного суду з ухвалою від 16.11.2021 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03.12.2019 у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скаржнику йому стало відомо про наявність розглянутого судом спору про стягнення заборгованості за кредитом.

Оскільки, ОСОБА_4 є юридично необізнаною особою, а також у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, він звернувся за безоплатною правовою допомогою та йому призначили представника. Після ознайомлення його представником з матеріалами справи, він отримав фотокопію заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/4147/18 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 04.03.2008 по Кредиту та процентам у розмірі 18 908, 17 дол. США, пені - 5 841 грн. 83 коп., а також судового збору - 2 509 грн. 85 коп. з кожного відповідача.

З приводу обставин його неявки в судові засідання по справі, а також причин неподання відзиву зазначає наступне.

З укладеного 04.03.2008 між ним, ОСОБА_4 , та АКІБ «УкрСиббанк» Договору поруки №0/П-1 вбачається, що він одразу надав банку правдиву інформацію про місце своєї реєстрації в Донецькій області та фактичного місця перебування в місті Запоріжжі, яка зазначена в договорі як адреса для листування на моменті підписання договору. В квітні 2008 року він змінив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка була достовірна відома позивачу, що підтверджується зазначенням банком цієї адреси у своїй позовній заяві у іншого відповідача - ОСОБА_1 , на його усні запитання про необхідність підписання додаткової угоди через зміну адреси, консультант банку повідомляв про відсутність нагальної потреби у цьому, адже вказана адреса відома банку як контактна адреса з його дружиною та акцентував увагу на необхідності своєчасної сплати кредиту. Таким чином, оскільки з квітня 2008 він не проживав за адресою для листування, а саме: АДРЕСА_2 , він не отримував поштову кореспонденцію, об`єктивно не був обізнаний з приводу розгляду судом справи про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, тому не подав відзив. Як він вже зазначав про наявність вищезазначеного заочного рішення суду йому стало відомо випадково на стадії його оскарження ОСОБА_1 в Запорізький апеляційний суд в листопаді 2021 року, ознайомився з текстом заочного рішення з його фотокопії лише 21.12.2021 року.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З урахуванням зазначеного, керуючись ч. 1-3 ст. 284 ЦПК України, прошу суд поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийняти цю заяву до розгляду.

Вважає, що заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03.12.2019 року по справі № 331/4147/18 підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частинами 1-2 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», гр. ОСОБА_1 отримано кредит у розмірі 27 000 доларів США на строк до 03 березня 2038 року. Вказані істотні умови також зафіксовані в п. 1.2 Договору поруки №0/П-1 від 04.03.2008.

Згідно з п. 3.1. Договору поруки №0/П-1 від 04.03.2008, укладений між ним та банком, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного припинення усіх зобов`язань боржника за Основним договором (договором про надання споживчого кредиту від 04.03.2008).

Відповідно до п. 2.1-2.2 Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. У разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором Кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов`язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Таким чином, для будь-яких змін істотних умов вищевказаних договорів в ' т.ч. дострокового повернення кредиту, Кредитор зобов`язаний повідомити мене як Поручителя про це письмово та отримати згоду Поручителя, у зв`язку з чим стягнення судом заборгованості по кредиту на підставі заочного рішення 03.12.2019 від є передчасним з огляду на невиконання Кредитором своїх договірних зобов`язань перед Поручителем.

В разі встановлення судом належного виконання договірних зобов`язань Кредитором, звертає увагу суду на те, що згідно висновку Верховного суду, викладеного в постанові від 24.11.2001 року у справі № 750/9030/15-ц за змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням. Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12-ц (провадження № 14-145цс18).

З урахуванням зазначеного просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Розглянути заяву про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03.12.2019 у справі № 331/4147/18 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, скасувати заочного рішення від 03.12.2019 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може об*єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги у даній справі є однорідними, заявлені стосовно одного і того самого стягувача, та пов`язані між собою, обидві заяви подані до суду в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами по справі є спір, у зв`язку з чим вважає за доцільне об*єднати вищезазначені заяви в одне провадження.

У судовому засіданні заявники та їх представники підтримали заяви. Просили суд скасувати заочне рішення по справі з підстав викладених у заявах.

Представник позивача АТ «Укрсиббанк» надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_4 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.03.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 18908.17 дол. США (Вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісім доларів США 17 цнт.) та пені у розмірі 5841.83 грн. (П`ять тисяч вісімсот сорок одна грн. 83 коп.). Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_4 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750 місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) судовий збір у розмірі по 2509 грн. 85 коп. з кожного.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду на 18.10.2018 року на 08 год. 40 хв., 24.01.2019 року на 10 год. 30 хв., 15.04.2019 року на 15 год. 00 хв., 04.06.2019 року на 09 год. 30 хв., 05.09.2019 року на 11 год. 00 хв. та 03.12.2019 року на 13 год. 30 хв. не отримували та відповідно участі у розгляді справи не приймали, процесуальні права не реалізовували.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя направляв рекомендованими листами судові повідомлення відповідачам у цій справі щодо розгляду відповідної справи. Ці судові повідомлення направлялись на поштові адреси, які зазначені у позовній заяві. При направленні зазначених рекомендованих листів Жовтневий районний суд м. Запоріжжя користувався послугами підприємства поштового зв`язку Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі -ПАТ «Укрпошта»). Однак конверти з повідомленнями поверталися на адресу суду першої інстанції з відмітками: «за відсутністю адресату» та «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно із вимогою частини першої та другої статті 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Так, Верховний Суд в окремій ухвалі по справі № 761/15565/16-ц від 23 січня 2019 року звернув увагу пошти на необхідність доставки судових повісток адресатам згідно з вимогами процесуального законодавства.

Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зобов`язав Укрпошту привести процедуру направлення судових повідомлень рекомендованими листами, зокрема в частині відміток про причини їх невручення, у відповідність до вимог цивільного процесуального законодавства. Окрема ухвала з цього приводу у справі №761/15565/16-ц від 23 січня 2019 року.

Ані Закон про поштовий зв`язок, ані Правила не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованими листами, довідки із зазначенням причин повернення - «за відсутністю адресату» та «за закінченням терміну зберігання», які засвідчуються підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення. З зазначених норм права випливає, що у разі повернення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», мають зазначатись причини невручення, а не причини повернення таких рекомендованих листів.

Тому суд вважає, що це є поважними причинами пропуску 18.10.2018 року, 24.01.2019 року, 15.04.2019 року, 04.06.2019 року, 05.09.2019 року та 03.12.2019 року судових засідань у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

Заочне рішення суду від 03.12.2019 року направлялось відповідачам по справі на адреси, які зазначені у позові. Однак конверти з заочним рішенням повернулися до суду з зазначенням причин повернення.

22.09.2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя відповідачем ОСОБА_1 була подана заява про видачу заочного рішення суду. 28.09.2021 року відповідачем ОСОБА_1 було отримано копію заочного рішення суду та 18.10.2021 року була подана заява про його перегляд.

Крім того, 01.12.2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя представником відповідача адвокатом Бузуглою А.В. була подана заява про видачу заочного рішення суду та ознайомлення з матеріалами справи. 21.12.2021 року представник відповідача адвокат Безугла А.В. була ознайомлена з матеріалами справи. Крім того 21.12.2021 року нею було отримано копію заочного рішення суду та 05.01.2022 року була подана заява про його перегляд.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Представники заявників зазначають, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`являлись у судові засідання та не подали відзиву на позовну заяву з поважних причин, бо не отримували судової кореспонденції, а докази, на які спираються відповідачі, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх представники вважають, що відповідачам не вірно нарахована заборгованість, однак, заявити про це вони могли тільки до винесення рішення у справі.

Із змісту ч. 1 ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як на думку суду, заяви про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованими та містять заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, дійсно відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не отримували судових повісток на 18.10.2018 року на 08 год. 40 хв., 24.01.2019 року на 10 год. 30 хв., 15.04.2019 року на 15 год. 00 хв., 04.06.2019 року на 09 год. 30 хв., 05.09.2019 року на 11 год. 00 хв. та 03.12.2019 року на 13 год. 30 хв. та не були присутні в судових засіданнях і не мали можливості приймати участь у змагальному процесі.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав докази, на які він посилається та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд вважає причину пропущення строку на подання заяв про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2019 року, поважними, а тому приходить до висновку про поновлення заявникам строку на їх подання.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Справу № 331/4147/18 (Провадження № 2-п/331/10/2022) за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року та справу № 331/4147/18 (Провадження № 2-п/331/25/2022) за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року об`єднати в одне провадження та присвоїти номер № 331/4147/18 (Провадження № 2-п/331/10/2022).

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на подання заяв про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2019 року.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/4147/18 (Провадження № 2/331/137/2019) від 03.12.2019 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором- скасувати.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити розгляд цієї справи у підготовче судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 18.05.2022 року о 09 годині 30 хвилин.

Встановити відповідачам 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання ( надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зобов*язати відповідачів одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копію такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз*яснити, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники процесу можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб адресою сторінки на офіційному веб порталі судової влади України: http://court. gov.ua/fair/sud0808.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома та виконання.

У підготовче судове засідання викликати сторони по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано суддею 03.02.2022 року.

Суддя: М.В.Антоненко