Провадження №2/463/337/22
У Х В А Л А

про відвід судді

07 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання: Онишкевича О.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові заяву представника позивачів ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стрепка Назара Любомировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний», Приватного підприємство «Автобан», третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

позивачі через своїх представників адвоката Лапоткова А.В., що діє на підставі ордеру серії ЛВ №037666 від 11 жовтня 2021 року, та адвоката Зерембу В.В., що діє на підставі ордерів серії ВС №1098205 та №1098206 від 11 жовтня 2021 року, звернулися до суду з позовом, відповідно до якого просять:

1) стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» на їх користь страхове відшкодування в загальному розмірі 260 000 грн. (двісті шістдесят тисяч гривень), з яких:

позивачу ОСОБА_2 в розмірі 226 616,00 грн., в тому числі 150 228 грн. страхового відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як єдиній непрацездатній особі, яка на день його смерті мала право на одержання від нього утримання, 16 692 грн. - 1/3 страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як його дружині, 50 076 грн. страхового відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, 9 620 грн. страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням;

позивачу ОСОБА_3 в розмірі 16 692 грн. - 1/3 страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як його сину;

позивачу ОСОБА_4 в розмірі 16 692 грн. - 1/3 страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як його сину;

2) стягнути з відповідача Приватного підприємства «Автобан» на їх користь завданої шкоди в загальному розмірі 983 559,81 грн. (дев`ятсот вісімдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 81 копійка), з яких:

позивачу ОСОБА_2 в розмірі 350 277,15 грн. в тому числі: 33 635,81 грн. - відшкодування витрат понесених позивачем на лікування, поховання та спорудження надгробного пам`ятника, що не покриваються страховим полісом, 316 641,34 грн. - відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як його дружині;

позивачу ОСОБА_3 в розмірі 316 641,33 грн. - відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як його сину;

позивачу ОСОБА_4 в розмірі 316 641,33 грн. - відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, як його сину;

3) судові витрати покласти на відповідачів.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 13 жовтня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато в такій підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 1 грудня 2021 року.

В підготовчому засіданні 1 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку неявкою в таке представників відповідачів та третьої особи, щодо яких були відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року за клопотанням представників позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_1 витребувано в Галицького районного суду м. Львова (матеріали справи №461/2547/20, в тому числі два компакт-диски з записами судових засідань, а саме від 5 червня 2020 року та від 13 листопада 2020 року, витребувано у Львівської обласної прокуратури матеріали кримінального провадження № 0005648, в тому числі оригінали протоколів допиту ОСОБА_5 та оригінал компакт-диску із записом моменту ДТП, а також витребувано в Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином завірені копії наказу від 26 грудня 2019 року №529 та тимчасового реєстраційного талону серії ХХТ № 028945.

В підготовче засідання 2 лютого 2022 року з`явився представник відповідача ПП «Автобан» - адвокат Мотрук М.Ю., що діє на підставі довіреності від 14 січня 2022 року, у зв`язку чим головуючим суддею було повідомлено учасників справи про те, що останній є його однокурсником, підстави для самовідводу відсутні. У зв`язку з наведеною обставиною представник позивачів ОСОБА_1 клопотав про відкладення розгляду справи для з`ясування позиції своїх довірителів щодо можливого заявлення відводу головуючому судді.

7 лютого 2022 року представником позивачів ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Стрепка Н.Л. від розгляду вказаної справи. Поданий відвід мотивує зокрема тим, що позивачі вважають, що та обставина, що головуючий суддя Стрепко Н.Л. є давнім знайомим та однокурсником представника відповідача ПП «Автобан» - адвокат Мотрук М.Ю., є підставою для заявлення відводу. Вказує, що фактичною підставою для відводу є наявність в учасника процесу навіть припущення, що суддя в силу певних чинників не зможе зберегти безсторонність, а тому сторона позивачів вважає, що особисте давнє знайомство судді Стрепка Н.Л., а можливо і дружба, з часу спільного навчання в університеті, з адвокатом Мотруком М.Є. є обставиною, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді спору, а за умови задоволення позовних вимог може стати чинником, внаслідок якого суддя не зможе зберегти безсторонність при визначенні розміру моральної шкоди. Враховуючи наведене, вважає, що суддя Стрепко Н.Л. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 7, 8 ЦПК України подана заява про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу, невідкладно без повідомлення учасників справи та відтак, згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, подану заяву суд приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Так відповідно до ч. 1 такої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

При цьому згідно з ч. 2 даної статті питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

А ч. 3 вказаної статті визначає, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так статтями 36, 37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), у зв`язку з якими відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України йому може бути заявлено відвід учасниками справи.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положення статті 36 ЦПК України містять в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Статтею 37 ЦПК України передбачено випадки, коли участь судді в розгляді справи є недопустимою у зв`язку з повторністю такої.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

При цьому положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Вивчивши підстави для відводу головуючого судді Стрепка Н.Л., які заявлені представником позивачів, суд вбачає, що останні знаходять своє підтвердження, оскільки представництво інтересів відповідача ПП «Автобан» у такій здійснює адвокат Мотрук М.Ю., що є однокурсником головуючого судді Стрепка Н.Л., однак дослідивши заяву та матеріали справи суд вважає, що на даний час підстав для ствердження того, що суддя є небезстроннім у розгляді справи немає.

Водночас враховуючи наведені вище норми та практику Європейського суду з прав людини, хоч на думку суду на даний час і відсутні підстави для твердження того, що суддя є небезстронннім у розгляді справи, однак з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом в очах будь-якого розумного спостерігача та суспільства в цілому, а також забезпечення, умов за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, заявлений відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивачів ОСОБА_1 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю Стрепка Назара Любомировича від розгляду цивільної справи №463/11546/21 (провадження №2/463/337/22) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний», Приватного підприємство «Автобан», третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

Матеріали цивільної справи №463/11546/21 (провадження №2/463/337/22) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний», Приватного підприємство «Автобан», третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди - передати для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала про відвід судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 25 листопада 2005 року;

ОСОБА_4 , громадянин Російської Федерації, місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Відділом УФМС Росії по Краснодарському краю в Туапсинському р-ні 20 квітня 2012 року, код підрозділу 230-019.

Відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний», місцезнаходження: 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, 37, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 13494943;

Приватне підприємство «Автобан», місцезнаходження: 79060, м. Львів, вул. Наукова, 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25543902.

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: Стрепко Н.Л.