Ухвала

03 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 532/1269/20

провадження № 61-1055ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задоволено частково, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, задоволено повністю.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 29 6803,00 грн;

земельну ділянка, площею 0,2500 га (кадастровий номер :04:001:0070), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 64 875,00 грн.

земельну ділянка, площею 0,08 га (кадастровий номер :04:001:0071), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 20 760,00 грн.

житловий будинок, загальною площею 27,2 кв. м з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 44 800,00 грн.

транспортний засіб «Hyndai IX35», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 393 349,35 грн.

транспортний засіб марки «Honda Accord» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане 22 грудня 2006 року, вартістю 157 963,34 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га (кадастровий номер :04:001:0070), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, площею 0,08 га (кадастровий номер :04:001:0071), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину житлового будинку, загальною площею 27,2 кв. м з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

транспортний засіб «Hyndai IX35», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га (кадастровий номер :04:001:0070), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частину земельної ділянки, площею 0,08 га (кадастровий номер :04:001:0071), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частини житлового будинку, загальною площею 27,2 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

транспортний засіб марки «Honda Accord» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане 22 грудня 2006 року.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на транспортний засіб марки «Honda Accord» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане 22 грудня 2006 року.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на транспортний засіб «Hyndai IX35» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості транспортних засобів в сумі 117 693,00 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Повернуто ОСОБА_2 зайво сплачену суму судового збору, зобов`язавши управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі Полтавської області повернути ОСОБА_2 , у розмірі 5 617,25 грн, згідно квитанції № КП/9132/1 від 05 жовтня 2020 року.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосований ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 липня 2020 року.

У січні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким її позов задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки,

що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду

з цим позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов містить вимогу майнового характеру заявник за подання касаційної скарги має сплатити 21 020,00 грн (2 102 грн * 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, до касаційної скарги заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якій заявник посилається на те, що судовий збір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, суд дійшов висновку,

що відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але

не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх

чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними

чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати

на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд бере до уваги, предмет спору.

Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується

із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом

і судом.

За таких обставин, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова