Справа№487/7848/20
Провадження №2/487/204/22
УХВАЛА

Іменем України

26.01.2022 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Цуркан Р.С.,

за участю: секретаря судового засідання Брюханової О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

До суду від сторін надійшла мирова угода, відповідно до якої сторони домовились про наступне:

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на наступне майно:

-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 1500 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :17:051:0001;

-об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-автомобіль марки Lexus модель RX300 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на наступне майно:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ;

- автомобіль марки НУNDАІ, легковий комбі В, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за належну їй 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 15000,00 доларів США, що еквівалентно станом на 23.12.2021 по курсу НБУ 27,2508=408 762грн. Визнати отриману від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову суму, еквівалентну 15 000 доларів США, компенсацією її частки у спільному майні подружжя, а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні сторони підтримали заяву про укладення мирової угоди та просили закрити провадження у справі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та надані документи, суд вважає, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону.

Згідно умов мирової угоди сторони просять визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.11.2011 р. ОСОБА_1 придбав (купив) земельну ділянку площею 1500 кв.м., що розташована в АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки: :17:051:0001. У договорі зазначено, що покупець ОСОБА_1 купив земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Разом із тим, з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності за ОСОБА_1 на цю земельну ділянку було зареєстровано лише 03.04.2013 р. (номер запису про право власності 660093, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 1644215 від 15.04.2013 р., ОСОБА_5 Миколаївське міське управління юстиції Миколаївської області).

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України (в редакції на час укладення вищевказаного договору) якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції на час укладення вищевказаного договору) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на положення ст.ст. 2-4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. (в редакції на час укладення вищевказаного договору) державна реєстрація прав на земельну ділянку є обов`язковою.

Таким чином, з огляду на надані суду документи, право власності ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку не набуто до 03.04.2013 р. (дата державної реєстрації права на земельну ділянку).

Суду надано повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2012 р., згідно якого ОСОБА_1 повідомляє Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про початок виконання будівельних робіт індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 . Зазначено у повідомленні, що будівництво відбувається за робочим проектом № 307-12-ЄП ТОВ «Автограф-Н». Зазначено також, що код об`єкта - 1110,3; загальна площа 432,89 кв.м., у тому числі житловий будинок 276, 80 кв. м., господарські будівлі з гаражем на 2 маш/місця 156,09 кв.м., ІІ категорія складності об`єкту. Також зазначено у повідомленні, що документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договір суперфіцію, є Державний акт на право власності на земельну ділянку № 46 від 17.04.2007 р. Миколаївської міської ради, 0,0150 га.

Таким чином, суд вбачає, що при наданні до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2012 р. ОСОБА_1 зазначено інший документ про право на земельну ділянку -Державний акт на право власності на земельну ділянку № 46 від 17.04.2007 р. Миколаївської міської ради, 0,0150 га., а не договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.11.2011 р., за яким він придбав земельну ділянку. При цьому, ОСОБА_1 у повідомленні вказана інша земельна ділянка № НОМЕР_3 , ніж та, що зазначена у договорі :17:051:0001.

Крім того, суду наданий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 (інвентаризаційна справа 2353). Паспорт виготовлено станом на 25.12.2012 р.

У паспорті зазначено, що за проектом: житловий будинок, площа забудови 145,21 м.2, загальна площа 276,80 м.2; господарча будівля з гаражом, площа забудови 193, 11 м.2.

Також, у паспорті зазначено, що фактично встановлено під час інвентаризації: житловий будинок площа забудови 129,70, загальна площа 195,10, житлова площа 133,20; а також наявні підвал (літера за планом Апд), господарська будівля (літ. Б), навіс (літ В), гараж (літ Г), господарська будівля (літ Д).

У наданому суду листа з КП ММБТІ до Міськвиконкому м. Миколаєва від 25.12.2012 р. зазначено, що по АДРЕСА_2 у с.м.т. Матвіївка самочинно зайняті землі. Фактично збудовано: житловий будинок літ А-2: площа забудови 129, 70 м2, загальна площа 195, 10 м2, житлова площа 133, 20 м2, підвал літ Апд площа забудови 117, 00 м2, загальна площа 82,60 м2. Разом по житловому будинку літ-А2: загальна площа 277, 70 м2, житлова площа 133,20 м2; господарська будівля літ Б-площа забудови 75,20 м2, навіс літ В площа забудови 40,90 м2, гараж літ Г площа забудови 53,50 м2, господарська будівля літ Д площа забудови 6,70 м2.

Суд вбачає, що встановлені під час інвентаризації будинку відомості фактично не узгоджуються із тими, що зазначені у проекті будівництва (відомості щодо проекту будівництва зазначені у технічному паспорті), а також із відомостями щодо будівництва, які зазначені у повідомленні про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2012 р., що може свідчити про відхилення від проекту будівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно п.8 постанови пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 за № 6 право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 - 32 Закону № 3038-VI.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 почав будувати будинок АДРЕСА_2 до набуття ним права власності на земельну ділянку (а саме до державної реєстрації його права власності на земельну ділянку - 03.04.2013 р.), на якій здійснюється будівництво, що вказує на відсутність правових підстав для здійснення ним будівництва, у зв`язку із чим повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2012 р. подано не належною особою.

Крім того, суду не надано доказів, які підтверджують: що проект, за яким здійснюється будівництво, є саме належно затвердженим; що будівництво виконується без істотного порушення будівельних норм і правил; що дозвіл на будівництво не анульовано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що йому не надані докази, які вказують на відсутність підстав вважати, що будівництво будинку АДРЕСА_2 , не є самочинним. Також, неможливо встановити стадію, на якій здійснюється будівництво, та чи підлягає поділу об`єкт будівництва.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у затвердження мирової угоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст.207,260,261,353ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.02.2022 р.

Суддя Р.С. Цуркан