Справа №591/787/22
Провадження № 6/591/61/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши матеріали подання Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2022 року Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. звернувся до суду з поданням, в якому в рамках виконання виконавчого листа №6/9751/605/13 від 15 березня 2013 року виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитом, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянку України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї зазначеним виконавчим листом.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає місце виконання рішення, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Крім того, зі змісту вказаної норми Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що місцезнаходження державного або приватного виконавця не є місцем виконання рішення.

Як вбачається з подання та приєднаних до нього матеріалів, місцем проживання боржника ОСОБА_1 в виконавчому листі, в постанові про відкриття виконавчого провадження є АДРЕСА_1 .

Крім того з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що боржнику ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Як місце проживання боржника, так і місцезнаходження належного їй нерухомого майна відноситься до підсудності Ковпаківського районного суду м. Суми.

Інші відомості, які б вказували на підсудність заявленого подання державного виконавця Зарічному районному суду м. Суми відсутні.

Розділом VI та ст. 441 ЦПК України не визначено дії суду у разі звернення державного виконавця з поданням до суду, до підсудності якого воно не відноситься.

В зв`язку з цим слід застосовувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

За нормами ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Оскільки місцезнаходження боржника та місцезнаходження належного їй нерухомого майна, тобто місце виконання рішення відноситься до територіальної підсудності Ковпаківського районного суду м. Суми, справу за поданням приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України слід передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 28, 31, 187, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Справу за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України передати на розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко