Номер справи 237/495/22
Номер провадження 2/237/740/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.02.22 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мар`їнська міська військово цивільна адміністрація про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

З 24.08.1990 року, позивач зареєстрований та постійно проживає у будинку АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на який відсутні. Будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, побудований у 1900 році та складається з: А-1 житловий будинок, Б-1 погріб, Г-1 гараж, Е-1 літня кухня, Д-1 сарай, Ж-1 сарай, 3-1 душ, У-1 вбиральня, №1, №2 паркан, ворота, та право власності на який не зареєстровано, згідно інформаційної довідки щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна АО «ГРОШ ЦЕНА» від 31.01.2022 року за №95.

01 січня 2009 року, позивач почав відкрито володіти вищеназваним будинком садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м: А-1 житловий будинок, Б-1 погріб, Г-1 гараж, Е-1 літня кухня, Д-1 сарай, Ж-1 сарай, 3-1 душ, У-1 вбиральня, №1, №2 паркан, ворота, та проводити в ньому поточні ремонті роботи для збереження і підтримання його в придатному для проживання стані, здійснювати належні заходи, щодо використання будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та прибудинкової території.?

Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно д ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Як зазначено в пунктах 9, 11 та 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 « Про судову практику у справах по захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном потягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї дістав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення нього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс України набирає чинності з 01.01.2004. Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 Цивільного кодексу України и про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10- річного, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на нерухомий об`єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати.

Позивач вже 12 років відкрито, безперервно, добросовісно володіє будинком садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 66,2 кв.м. житловою площею 30,9 кв.м: А-1 житловий будинок, Б-1 погріб, Г-1 гараж. Е-1 літня кухня, Д-1 сарай. Ж-1 сарай, 3-1 душ, У-1 вбиральня. №1 паркан, №2 ворота що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.321,328, 344, 392 ЦК України, ст.ст.12, 13, 206, 259, 279, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мар`їнська міська військово цивільна адміністрація про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м: А-1 житловий будинок, Б-1 погріб, Г-1 гараж, Е-1 літня кухня, Д-1 сарай, Ж-1 сарай, 3-1 душ, У-1 вбиральня, №1, №2 паркан, ворота, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський