провадження № 22-ц/824/1552/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

14 лютого 2022року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Судді-доповідача Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, поданою представником - Каплею Юлією Сергіївною, на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Станом на 14 лютого 2022 року відзив до суду не надійшов.

Згідно вимог ч. 1 ст. 365 ЦПК України у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду суддею-доповідачем з`ясовано питання про склад учасників судового процесу, визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює, з`ясовано обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, вирішено інші питання, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Згідно вимог ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини справи, предмет спору, дану апеляційну скаргу слід розглядати в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Крім того, у апеляційній скарзі позивач просив зупинити провадження у справі № 754/17470/20 на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України до набрання законної сили вироку по справі № 754/9664/19.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яку відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно із пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обгрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що в кримінальній справі вирішується питання про кримінальну відповідальність винуватця ДТП, а не про наявність підстав для відшкодування, шкоди, заподіяної потерпілому.

Обов`язок щодо звернення до страховика про виплату страхового відшкодування установлений законом для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Факт настання страхового випадку ніким у справі не оспорюється та зафіксований правоохоронними органами (позиція ВС у справі № 500/2095/15 у постанові від 10 січня 2019 року).

Колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено обставин, які б давали суду підстави для висновку про те, що без судового рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням водія транспортного засобу, розгляд цивільної справи щодо стягнення шкоди в порядку регресу є об`єктивно неможливим, і що обставини, які стосуються предмета доказування у даній цивільній справі не можуть бути встановлені судом.

На переконання суду підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність кримінальної справи, а саме об`єктивна неможливість розгляду цивільної справи до вирішення кримінальної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність вироку суду або постанови про закриття у кримінальному провадженні в даному випадку не є підставою для зупинення розгляду даної цивільної справи.

А відтак, у задоволенні клопотання апелянта про зупинення провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 369 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Закінчити проведення підготовчих дій.

У задоволенні клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України, про зупинення провадження - відмовити.

Здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суддя-доповідач: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова