ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи: 766/22960/21

номер провадження: 22-ц/819/132/22

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.

суддів: Бездрабко В.О., Орловської Н.В.

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2021 року про відмову у забезпеченні позову, постановлену у складі судді Майдан С.І. в цивільній справі №766/22960/21 за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення Херсонської міської ради від 24.04.2019 року №1949 та витребування майна від добросовісного набувача

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

22.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської міської ради №1949 від 24.04.2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та передачу земельних ділянок у власність»;

- витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:2278) та допоміжні приміщення багатоквартиних будинків за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сарай-гараж (літера «Г» схематичного плату БТІ, перескладеного в 2015р.:

інв. спр. Херсонського БТІ по АДРЕСА_1 , арк. 187), сарай (літера «Ж), туалет (літера «Е»), шляхом скасування реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що 24.04.2019 року рішенням Херсонської міської ради №1949 були затверджені проекти землеустрою щодо відведення у власність вільних земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожному площею по 514 кв.м. та цим же рішенням вказані земельні ділянки були передані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у власність (кадастрові №:01:001:2278 та :01:001:2279). В подальшому одна з вказаних земельних ділянок, кадастровий номер :01:001:2278 була продана ОСОБА_2 .

Позивач вказував, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.2011 року належить квартира АДРЕСА_1 .

Зазначав, що багатоквартирний житловий будинок, в якому розміщена його квартира, був побудований в 1959 році на земельній ділянці, виділеній рішенням виконкому Херсонської міської ради депутатів трудящих №1566 від 27 листопада 1957 року, орієнтовною площею 0,20 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку.

В 1961 році Херсонським бюро технічної інвентаризації була проведена технічна інвентаризація новозбудованого об`єкта та складено схему-план на цей об`єкт, відповідно до експлікації вказаної схеми-плану житловий майновий комплекс розташовувався на земельній ділянці загальною площею 2078,1 кв.м. та складався з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «Б», до складу єдиного майнового комплексу, що обслуговують багатоквартирні будинки, входили також допоміжні споруди, а саме: дві вбиральні на подвір`ї (літ. «В» та «Д»); три сараї - літ. «Г», «Е», «Е»; ворота №1; огорожа №2,№3.

Вказані об`єкти, знаходилися на земельній ділянці, яку рішенням органу місцевого самоврядування передано у власність ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 , разом із тим фактично було передано і допоміжні приміщення, що не підлягали приватизації, а тому, на думку позивача, протиправно були передані особам, які не є власниками квартир багатоквартиних будинків.

При цьому, а ні позивач, а ні жоден із власників квартир будинку за вищевказаною адресою не надали згоди відповідачу на здійснення будь-яких юридично-значущих дій щодо земельної ділянки та розташованих на ній допоміжних приміщень.

Вважає, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування порушує його права як власника квартири у багатоквартирному будинку, оскільки позбавляє права користування об`єктами спільної власності, а саме допоміжними приміщеннями.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову.

22.11.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій посилаючись на положення ст.ст.149-152 ЦПК України просив забезпечити позов, шляхом заборони ОСОБА_2 або іншим особам, які діють від її імені та в її інтересах, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :01:001:2278), зокрема проводити будівельні роботи, огороджувати земельні ділянки, обмежувати доступ заявника та інших власників квартир в багатоквартирному будинку до їх допоміжних приміщень на вказаній земельній ділянці.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення в обраний ним спосіб, вказував на те, що Херсонська міська рада своїм рішенням №1949 порушила чинне законодавство, передавши у власність громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельні ділянки, на яких наявні допоміжні приміщення, що знаходяться у спільній сумісній власності власників квартир багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема і у його власності.

В теперішній час ОСОБА_2 встановила на земельній ділянці паркан, чим обмежила доступ мешканців будинку до допоміжних приміщень та проводить будівельні роботи.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що позивач у своїй заяві не навів доводів того, що незабезпечення позову в подальшому зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, не навів належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків вважати, що виконання майбутнього рішення суду у разі можливого задоволення позову, може бути утрудненим чи неможливим. Суд вказав, що заявник не обґрунтував належним чином необхідність вжиття вказаного заходу забезпечення позову і не довів співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Херсонської міської ради.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2021 року, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким забезпечити позов по справі, шляхом заборони ОСОБА_2 або іншим особам, які діють від її імені та в її інтересах, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці у АДРЕСА_1 (кадастрові номери :01:001:2278 та :01:001:2279) зокрема: огороджувати земельну ділянку, руйнувати допоміжні приміщення на вказаній земельній ділянці, проводити будівельні роботи, обмежувати доступ позивача та інших власників квартир в будинках по АДРЕСА_1 до їх допоміжних приміщень на вказаній земельній ділянці.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінку доводам та доказам, наданим заявником до позовної заяви на підтвердження ризиків щодо виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Звертає увагу на ту обставину, що відповідачем проводяться будівельні роботи на земельній ділянці, де розташовані допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, що на думку апелянта указує на наявність ризику самовільного знесення зазначених (допоміжних) приміщень.

Короткий зміст позиції інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Міхалков В.С., який діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що на належній ОСОБА_2 земельній ділянці розміщені допоміжні приміщення, критичні об`єкти санітарної інфраструктури.

Вказує, що докази, долучені до апеляційної скарги, ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не надавалися, тоді як долучаючи ці документи на стадії апеляційного перегляду, заявник не зазначає неможливості їх подання до суду першої інстанції, а тому ці докази не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Скриль С.А., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

За положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За вказаних обставин, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, які належним чином повідомлені про розгляд справи.

Адвокат Міхалков М.М., який діє від імені ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Уповноважений представник Херсонської міської ради Табакара В.С. в судовому засіданні апеляційного суду заперечив проти задоволення апеляційної скарги з посиланням на безпідставність її доводів. Пояснив суду, що споруди розташовані на земельній ділянці, які позивач вважає допоміжними приміщенням, фактично є самовільно збудованими, а тому не підлягають захисту.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Згідно із ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо правомірності надання Херсонською міською радою земельної ділянки у власність відповідачам. У спірних правовідносинах позивач вбачає порушення своїх прав як співвласника допоміжних приміщень до багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 у виділенні земельної ділянки, яка не була вільною від забудов (допоміжних приміщень) на час її виділення у власність відповідачам та у здійсненні відповідачем

ОСОБА_2 будівельних робіт на земельній ділянці.

Отже існує ризик, що проведення ОСОБА_2 будівельних робіт на спірній земельній ділянці істотно ускладнить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки потребуватиме подання нових позовів.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову зазначеного не врахував, не звернув уваги, що позивачем на ряду із вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Херсонської міської ради, заявлені вимоги про витребування спірної земельної ділянки та споруд, які на ній розташовані, шляхом скасування реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, не надав належної оцінки тому, що продовження будівельних робіт власником земельної ділянки призводить до руйнування існуючих споруд та може в подальшому призвести до унеможливлювання ефективного захисту прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що заява

ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 та іншим особам, які діють від її імені чи в її інтересах здійснювати на земельній ділянці будівельні роботи, а також дії щодо знесення існуючих споруд, підлягає задоволенню. Необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення позову, безпосередньо спрямована на забезпечення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, тоді як їх невжиття може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову щодо витребування у відповідачки спірних об`єктів нерухомості.

Застосування таких заходів забезпечення позову зважаючи на їх тимчасовий характер не призведе до негативних наслідків для відповідачки ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не наділений повноваженнями щодо забезпечення позову в інтересах інших осіб, а забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії на земельній ділянці невизначеному колу осіб не передбачено діючим законодавством.

Вимоги заявлені в апеляційній скарзі щодо заборони вчиняти будь-які дії на земельній ділянці (кадастровий номер :01:001:2279) не були предметом розгляду суду першої інстанції, а тому не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Твердження представників відповідачів щодо недоведеності позивачем обставин наявності на спірній земельній ділянці допоміжних приміщень, апеляційний суд відхиляє, оскільки питання доведеності та обґрунтованості заявлених вимог необхідно з`ясовувати при вирішенні спору по суті, а не при забезпеченні позову.

З огляду на викладене, оскаржувану ухвалу слід скасувати, постановити нову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Повний текст постанови складено 07.02.2022 року.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 або іншим особам, які діють від її імені та в її інтересах, вчиняти будь-які будівельні роботи на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:001:2278, а також проводити дії щодо знесення на ній існуючих споруд.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: В.О.Бездрабко

Н.В. Орловська