Справа №949/112/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

28 січня 2022 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить встановити факт належності їй свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №28, виданого 25.07.1981 року Дубровицьким райвідділом ЗАГС Рівненської області.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що їй відмовлено у переході на пенсію її померлого чоловіка у зв`язку з тим, що виявлено розбіжність у прізвищі її чоловіка, а саме: у свідоцтві про смерть прізвище чоловіка зазначено " ОСОБА_1 ", а у свідоцтві про укладення шлюбу і його і її прізвище зазначено як " ОСОБА_1 ". Пенсійний фонд зазначив на необхідності усунення розбіжностей у поданих документах. Причиною неможливості внесення змін до свідоцтва про шлюб є відмова відповідного органу реєстрації актів цивільного стану у внесені таких змін. Тому з даною проблемою їй було рекомендовано звернутися до суду.

Вивчивши матеріали даної заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року встановлює, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

При цьому, заявником не додано до заяви висновок відповідного органу реєстрації актів цивільного стану про відмову у внесенні змін до свідоцтва про шлюб із зазначенням причин відмови, незважаючи на те, що у змісті своєї заяви вона вказує про факт звернення і відмови такого органу у вчиненні відповідних дій.

Тобто, подана заява та заявлені заявником вимоги суперечать вказівкам ст.ст. 315, 318 ЦПК України.

Крім того, як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду заявник вказує, що вказаний факт необхідно встановити для можливості переходу на пенсію померлого чоловіка.

Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання/встановлення належності документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Із зазначеного слідує, що оскільки встановлено, із заяви ОСОБА_1 , яка подана в порядку окремого провадження, вбачається, що встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії, то в даному випадку вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

До того ж, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

З поданої заяви вбачається, що першоосновою звернення до суду із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про укладення шлюбу, послугувала відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, а саме Відділу обслуговування громадян №5, у переході на пенсію померлого чоловіка.

Отже, спірні правовідносини мають публічно-правову природу, що виключає розгляд справи в порядку цивільного судочинства, оскільки підлягає оскарженню відмова в оформленні пенсії, а тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, в даному випадку наявний спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, який виникає з приводу оскарження його рішення, а відтак вказана справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 260-261, 315, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Роз`яснити заявнику право на звернення з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.