ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Суми

Справа №591/4649/19

Номер провадження 22-ц/816/266/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2021 року у складі судді Сидоренко А.П., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 13 грудня 2021 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивував тим, що 14 лютого 2019 року о 13 год. 45 хв. у м. Суми на перехресті вул. В. Чорновола та вул. Засумська сталася дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) за участю транспортного засобу Mersedes-BenzVito 110D д.р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 та за участю транспортного засобу MAN д.р.н. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 . Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми 26 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAN д.р.н. НОМЕР_2 застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна».

Висновком судового експерта Варухи В.О. від 16 квітня 2019 року визначено розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП згідно висновку, що становить 103 154 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що 16 липня 2019 року відповідачем було здійснено страхову виплату лише на суму 21 736 грн. 86 коп., в межах суми страхового відшкодування, визначеного страховим полісом, просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 78263 грн. 14 коп. та судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 27461 грн. 14 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 273 грн. 92 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із судовим рішення, ПАТ «Страхова компанія «Країна» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не застосовано положення ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не враховано, що перше експертне дослідження діяло в межах та порядку, передбаченому цим Законом для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, а тому товариство не зобов`язано відшкодовувати витрати, понесені позивачем у зв`язку із замовленням експертного дослідження пошкодженого автомобіля.

Звертає увагу на висновки апеляційних судів, викладені у постановах від 27 березня 2020 року у справі №639/519/19 та від 21 грудня 2017 року у справі №464/9827/15-ц.

Вказує на те, що судовий експертом Варухою В.О. при розрахунку вартості транспортного засобу позивача після дорожньо-транспортної пригоди враховувалися цінові пропозиції аналогічних транспортних засобів не в пошкодженому стані, що не відповідає вимогам п. 32 Національному стандарту, тобто виконані не на дату шкоди та вочевидь є вищими за ті, що приймалися аварійним комісаром ОСОБА_3 при його дослідженні.

Зазначає, що позивач не вказував про неправомірність, неповноту, необ`єктивність проведеного на замовлення товариства експертного дослідження.

Крім того, на переконання заявника апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про те, що різниця між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням повинна відшкодовуватися страховиком є безпідставними, оскільки ця різниця має відшкодовуватися винною особою.

Позивачем у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2019 року по справі №592/3124/19 встановлено, що 14 лютого 2019 року о 13 год. 45 хв. у м. Суми на перехресті вул. В. Чорновола та вул. Засумська водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом KOGEL SN24, д.н.з. НОМЕР_3 , при повороті ліворуч з вул. В.Чорновола на вул. Засумська на зелений сигнал світлофору, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом Mersedes-Benz Vito 110D д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на зустріч прямо. Автомобілі зазнали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив п.16.6 ПДР України, його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. (т.І, а.с.95).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAN д.р.н. НОМЕР_2 застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна», що підтверджується копією полісу №AW 5177532, відповідно до умов якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну -100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн.(т. І а.с.114).

18 лютого 2019 року ПАТ «СК «Країна» було отримано від власника транспортного засобу MAN д.р.н. НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_4 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке зареєстроване за вх. № 3806 (т. І а.с.115-116), а також повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від ОСОБА_1 , яке зареєстроване за вх. № 3850 (т. І а.с.117-118).

27 лютого 2019 року складено акт огляду колісного транспортного засобу Mersedes-BenzVito 110D д.р.н. НОМЕР_1 (т. І а.с.119-120).

17 травня 2019 року ФОП ОСОБА_5 складено звіт №41572 про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу Mersedes-BenzVito 110D д.р.н. НОМЕР_1 , відповідно до висновку якого вартість матеріального збитку складає 80460 грн 25 коп. (т. І а.с.121-144).

Аварійним сертифікатом № 33-R/52/4 від 14 лютого 2019 року встановлено ринкову вартість пошкодженого КТЗ Mersedes-BenzVito 110D д.р.н. НОМЕР_1 на дату дослідження, що складає 56723 грн 39 коп. (т. І а.с. 145-153)

Відповідно до копії страхового акту №02/53030/3.2.29 забезпечений транспортний засіб MAN д.р.н. НОМЕР_2 , страхувальник ФОП ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , пошкоджений автомобіль Mersedes-BenzVito 110D д.р.н. НОМЕР_1 , страховий випадок 14 лютого 2019 року. Розрахунок розміру страхового відшкодування:

ліміт відповідальності за полісом 100 000 грн 00 коп.;

вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 177 006 грн 87 коп.;

дійсна вартість транспортного засобу на дату дорожньо-транспортної пригоди 80460 грн 25 коп.;

франшиза за полісом 2000 грн 00 коп.;

зменшення суми страхового відшкодування (підстава аварійний сертифікат №33-R/52/4 від 14 лютого 2019 року ОСОБА_7 ) -56 723 грн 39 коп.;

розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті 21 736 грн 86 коп.(т.І, а.с.156).

16 квітня 2019 року судовим експертом Варуха В.О. було складено висновок №04/2019 експертного автотоварознавчого дослідження. За вказаним висновком, ринкова вартість автомобіля Mersedes-BenzVito 110D, д.р.н. НОМЕР_1 станом на час настання дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 14 лютого 2019 року, без урахування ПДВ, складає 103154 грн 00 коп.; вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю Mersedes-BenzVito 110D, д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 14 лютого 2019 року, без урахування ПДВ, складає 140252 грн 23 коп.; вартість автомобіля Mersedes-BenzVito 110D, д.р.н. НОМЕР_1 в пошкодженому стані, без урахування ПДВ, складає 51956 грн 00 коп. (т. 1 а.с.10-86).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що належний позивачу транспортний засіб є фізично знищеним, а тому страхове відшкодування виплачується в розмірі, який відповідає різниці вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Врахувавши, визначену висновком експертного авто товарознавчого дослідження вартість автомобіля позивача до пошкодження (103154 грн 0 коп.) та після дослідження (51956 грн 00 коп.), суму сплаченої страхової суми в розмірі (21736 грн 86 коп.), розмір франшизи за страховим полісом (2000 грн 00 коп.), суд першої інстанції визначив, що з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню 27461 грн 14 коп.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного:

Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правовідносини, що виникли між позивачем та ПАТ «Страхова компанія «Країна», не є деліктними, а отже, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет, і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону № 1961-ІV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.4 ст. 36 Закону № 1961-ІV встановлено,

що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплатити) та виплатити його.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (далі-Методика).

На виконання зазначених вимог Закону суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 було складено Звіт № 41572 від 17 травня 2019 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу потерпілої особи склала 177006 грн 87 коп, ринкова вартість транспортного засобу до ДТП склала 80460 грн.25 коп. (т.1 а.с.121-133) .

Статтею 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» визначено, що професійна оціночна діяльність діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Діяльність судових експертів, пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.

Оцінювач фізична особа-підприємець ОСОБА_5 відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» здійснює оціночну діяльність на підставі Сертифіката № 839/17 суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України (т.1 а.с.144).

Звіт № 41572 від 17 травня 2019 року про оцінку вартості матеріального збитку , завданого власнику автомобіля MERCEDES BENZ Vito 110 реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачем не оскаржувавася та не рецензувався у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як встановлено судом, страхова компанія визначила розмір страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, що сталася 14 лютого 2019 року, в сумі 21736 грн.86 коп. Страховик виплатив страхове відшкодування позивачу в сумі 21736 грн 86 коп., що підтверджується матеріалами справи, і позивач не заперечував факт її отримання (80460,25 (дійсна вартість пошкодженого ТЗ на дату ДТП) 2000 (франшиза) 56723,39 (зменшення суми страхового відшкодування) .

Водночас, за висновком автотоварознавчого дослідження експерта Варухи В.О. № 04/2019 від 16 квітня 2019 року, зробленим за замовленням позивача, вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю MERCEDES BENZ Vito 110 реєстраційний номер НОМЕР_1 без урахування ПДВ становить 140252 грн.23 коп., ринкова вартість автомобіля на час ДТП без урахування ПДВ складає 103154 грн.00 коп., вартість автомобіля в пошкодженому стані без урахування ПДВ складає 51965 грн.00 коп, розмір матеріальної шкоди складає 51198 грн.00 коп. (т.1 а.с.10-59).

Місцевий суд , ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги не обґрунтував свої висновки щодо надання ним переваги висновку авто товарознавчого дослідження здійсненого експертом Варухою В.О. перед Звітом № 41572 від 17 травня 2019 року складеного оцінювачем фізичною особою-підприємецем ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

За таких обставин, відповідачем доведено належними та допустимими доказами виконання свого обов`язку перед позивачем по виплаті страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в ДТП 14 лютого 2019 року .

Частиною 1 ст. 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

Позивачем не доведено необґрунтованості чи суперечності Звіту № 41572 від 17 травня 2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому висновків.

Таким чином, оскільки ПАТ АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» виконало свій обов`язок, передбачений п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відреагувало на повідомлення позивача, направило суб`єкта оціночної діяльності для здійснення оцінки вартості матеріального збитку, Звіт № 41572 про оцінку вартості матеріального збитку від 17 травня 2019 року, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 позивачем не оскаржений та не рецензувався у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та виплатило йому суму страхового відшкодування, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок автотоварознавчого дослідження експерта Варухи В.О. № 04/2019 від 16 квітня 2019 року, зроблений за замовленням позивача.

Для усунення розбіжностей при визначенні матеріального збитку при настанні страхового випадку позивач не реалізував своє право на призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Отже, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач не виконав в повному обсязі своє зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» підлягає стягненню компенсація судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 1173 грн.95 коп.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити .

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 1173 грн.95 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко