Справа № 454/1147/21 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/3687/21 Доповідач: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

про повторне залишення апеляційної скарги без руху

14 лютого 2022 року суддя судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду Мельничук О.Я., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Поторицького ясла-садок Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Поторицького ясла-садок Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду 19 жовтня 2021 року оскаржила ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року залишено без руху та надано скаржнику строк для подачі документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі десять днів з дня отримання скаржником копії вище згаданої ухвали.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» виключено слова «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин».

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, у цій справі ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору лише щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про звільнення, та поновлення на роботі. Щодо стягнення втраченого заробітку та моральної шкоди ОСОБА_1 від сплати судового збору не звільняється.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір",враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір",суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

До поданої заяви апелянт не долучила доказів про її скрутний майновий стан в цілому (відомостей про суми виплачених доходів та утриманих податків, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо).

Таким чином, клопотання ОСОБА_2 про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотанні про відстрочення від сплати судового збору, вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 27 жовтня 2021 року в частині оплати судового збору, надавши - десять днів з дня вручення скаржнику даної ухвали.

Керуючись ч.2 ст. 127 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали судді Львівського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 27 жовтня 2021 року в частині оплати судового збору, надавши - десять днів з дня вручення скаржнику даної ухвали.

У випадку невиконання скаржником у встановлений строк вимог даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.Я. Мельничук