Справа № 603/329/16-ц
Провадження №2-п/603/1/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2022 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Галіяна І.М.

секретаря судового засідання Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Монастириська заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Монастириської районної державної адміністрації про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, - за участі:

представника позивача (адвоката) Андрусенка І.Я.;

представника відповідача-заявника (адвоката) Маланюка О.Я.

в с т а н о в и в :

22 вересня 2016 року Монастириським районним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 603/329/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа: орган опіки і піклування Монастириської районної державної адміністрації про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

Згідно вказаного заочного рішення позов задоволено: позбавлено відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 614 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

13 жовтня 2021 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. У заяві просив поновити строк на її подання.

Заява обґрунтована тим, що йому не було відомо про існування вказаної судової справи і він жодного разу не отримував судової повістки чи виклику в судове засідання. У зв`язку з тим, що відповідач не знав про розгляд даної справи він не міг з`явитись у судове засідання та надати відповідні заперечення на позовну заяву. Крім того відповідно до кореспонденції, що міститься в матеріалах справи, вказане заочне рішення суду не отримував.

Також зазначає, що він дізнався про існування вказаного заочного рішення та виконавчого провадження коли на адресу його адвоката надійшла відповідь від 28.09.2021 року державного виконавця, де було вказано ідентифікатор доступу до реєстру виконавчого провадження. Після цього заявник довідався про існування виконавчого провадження щодо нього та про те, що таке провадження здійснюється на підставі виконавчого документу виконавчого листа 603/329/16-ц від 16.11.2016 року.

Крім того заявник зазначав, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року поновлено строк на подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення від 22 вересня 2016 року.

Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. не погодився із необхідністю перегляду заочного рішення, покликаючись на відсутність законодавчих підстав для цього, та подав письмове заперечення.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до переконання про задоволення заяви про перегляд заочного рішення з огляду на таке.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як убачається із матеріалів цивільної справи №603/329/16-ц, Монастириський районний суд Тернопільської області заочним рішенням від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 задовольнив: позбавив відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінив розмір аліментів та стягнув з відповідача ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 614 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно супровідного листа суду від 28.09.2016 року на адресу відповідач ОСОБА_1 направлялася копія заочного рішення суду, яка ним не отримана.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 , вперше про ухвалення щодо нього заочного судового рішення він дізнався 06.10.2021 року із відомостей відображених на офіційному сайті «Судова влада». Після чого, 13.10.2021 року відповідач звернувся із заявою про перегляд цього заочного рішення.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 15.07.2016 року, 10.08.2016 року, 23.08.2016 року, попереднє судове засідання відкладалося у зв`язку з неповідомленням відповідача, оскільки надіслані на його адресу судові повістки поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

05.09.2016 року судом проведено попереднє судове засідання без участі відповідача. Судова повістка на адресу відповідача надсилалася, однак знову повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, цього ж дня за наслідками попереднього судового засідання постановлено ухвалу про призначення цивільної справи до судового розгляду на 22.09.2016 року.

Отже, про проведення попереднього судового засідання відповідач ОСОБА_1 не був обізнаний, а від так не міг подати заперечення щодо позову.

Між тим, як убачається з матеріалів цивільної справи, судова повістка про дату, час та місце розгляду цивільної справи на 22 вересня 2016 року на адресу відповідача ОСОБА_1 судом не надсилалась, відповідач інформувався через засоби масової інформації (газета «Галичина» №69 (5218) від 08.09.2016 року).

Разом з тим, таке повідомлення відповідача суд не вважає належним, оскільки інформування відповідача через засоби масової інформації допускалося, за правилами ЦПК України (в редакції на час розгляду), лише в разі, якщо місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, проте такого суд не встановив.

Зі справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 і 22.09.2016 року в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не подав.

Отже суд констатує, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з поважних причин, оскільки не був про це повідомлений у передбачений процесуальним законом спосіб.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) викладено висновок про те, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи».

Крім того, відповідно до висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16 (провадження № 61-4668св18), повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що під правом на публічний розгляд, передбаченим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і оновоположних свобод (далі - Конвенція), мається на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Беручи до уваги, що вищевказана цивільна справа була розглянута у відсутність відповідача, який не з`явився в судове засідання з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року скасуванню з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 259-260, 287-289 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №603/329/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - задоволити.

2. Заочне рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.09.2016 року по цивільній справі №603/329/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

3. Проведення підготовчого судового засідання призначити на 10 год 30 хв 09 березня 2022 року в приміщенні Монастириського районного суду Тернопільської області за адресою вул. Шкільна 4 м. Монастириська Тернопільської області.

4. Повідомити відповідачеві про право протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, в яких викласти заперечення проти позову. До відзиву мають бути докладені документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

5. Повідомити позивачеві право подати до суду відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якому позивач має викласти свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

6. Встановити позивачеві строк для подання відповіді на відзив відповідача протягом п`яти календарних днів з дня отримання відзиву відповідача на позовну заяву, до якого мають бути докладені документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються посилання позивача, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

7. Повідомити третім особам без самостійних вимог на предмет спору право подати письмові пояснення, щодо позову або відзиву протягом п`яти календарних днів з дня їх отримання. Учасники справи мають надати відповіді на такі пояснення до закінчення підготовчого провадження.

8.Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/sud1911/gromadyanam/.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Галіян