Справа № 948/54/22
Провадження № 2-о/948/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя у порядку ст. 293 ЦПК України, -

в с т а н о в и л а :

01.02.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною заявою, в якій просять розірвати шлюбу, укладений між ними 05.08.2015, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Ухвалою від 02.02.2022 суддя залишила заяву без руху та надала заявникам строк для усунення недоліків заяви, шляхом надання нотаріально посвідченого договору щодо того з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також про розмір аліментів на дитину.

На виконання цієї ухвали 07.02.2022 заявники надали додаткову заяву до заяви про розірвання шлюбу, в якій зазначають, що ними укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 07.02.2022, в якому видалені пункти щодо сплати аліментів. Одночасно зазначено, що домовленість про сплату аліментів ними досягнуто в усній формі. Також заявники надали примірник зазначеного договору.

Натомість, за приписами ч. 1-3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що правом подружжя є подача до суду спільної заяви про розірвання шлюбу, натомість обов`язково вона повинна бути подана разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Для договорів подружжя про виховання дитини та визначення умов її життя після розірвання шлюбу закон передбачає просту письмову форму.

Водночас, забезпечення умов життя дітей включає в себе, у т.ч., і матеріальне утримання дитини тим з батьків, який проживає від дитини окремо, тобто сплату аліментів. А договір про розмір аліментів має бути нотаріально посвідчений.

Головним завданням суду є з`ясування того факту, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі кожного з подружжя. Одночасно при розгляді справи суд повинен впевнитися в тому, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права дружини та чоловіка, а також їхніх дітей.

Отже, суд вважає, що заявниками не усунуті недоліки заяви, адже ними поданий до суду договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, натомість не поданий договір про утримання дитини тим з батьків, хто проживає від дитини окремо, посвідчений нотаріально.

Крім того, наданий заявниками договір містить суперечності щодо місця проживання дитини, а саме, батьки погодили, що місце проживання дитини є місце проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як місце проживання матері зазначене у цьому ж договорі АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки заявники не виконали вимоги ухвали суду від 02.02.2022 про залишення заяви без руху,а тому заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185 ЦПК України ,-

у х в а л и л а :

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя у порядку ст. 293 ЦПК України - визнати неподаною та повернути заявникам зі всіма додатками до неї.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Косик