Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12201 від 13 травня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, про стягнення з неї на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 6 604 грн. 50 коп. та стягнути з ТОВ «Алекскредит» на її користь безпідставно набуті кошти у сумі 2351 грн. 29 коп., витрати із сплати судового збору за подання позову у сумі 840 грн. 80 коп. та витрати із сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420 грн. 40 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона працює в КНП «Василівський центр первинної медико-санітарної допомоги». В кінці серпня 2020 року вона отримала від бухгалтерії закладу розрахункові лити щодо нарахування та виплат заробітної плати за останні місяці, відповідно до яких вона дізналась, що з її заробітної плати проводиться утримання боргу за виконавчим провадженням відкритого приватним виконавцем на підставі виконавчого напису №12201 від 13 травня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 6 604 грн. 50 коп. Жодних постанов від приватного виконавця вона не отримувала. З невідомих їй причин, у вказаній постанові зазначено місце її проживання: АДРЕСА_1 , хоча в м. Києві вона ніколи не проживала. Для з`ясування обставини щодо стягнення з неї заборгованості, нею 14 вересня 2020 року на адресу приватного виконавця направлено запит, стосовно надання копії виконавчого документа на підставі якого здійснюється стягнення та інших постанов виконавчого провадження, однак інформація нею не отримана. При перевірці Єдиного реєстру боржників, нею встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження №62353990 про стягнення з неї коштів на підставі виконавчого напису. Зобов`язань перед ТОВ «Алекскредит» вона не має, кредитних договорів нею з даною фінансовою установою не укладалось, а отже оскільки приватний нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Станом на дату подання позову із зарплати позивача на підставі виконавчого провадження №62353990 по виконанню оспорюваного виконавчого напису стягнуто: на користь державного виконавця сума виконавчого збору у розмірі 660, 45 грн. липень 2020 року, на користь ТОВ «Алекскредит»: 1 183, 99 грн. липень 2020 року, 333, 23 грн. серпень 2020 року; 834,07 грн. вересень 2020 року; 829,19 грн. - жовтень 2020 року.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання, зупинене стягнення за виконавчим написом №12201 від 13 травня 2020 року та витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 12201 від 13 травня 2020 року (а.с.28-29).

12 листопада 2020 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про прийняття уточнених позовних вимог (а.с.38-39), в яких позивач збільшила свої позовні вимоги, мотивуючи тим, що в жовтні 2020 року з її заробітної плати на підставі виконавчого провадження №62353990 на користь ТОВ «Алекскредит» стягнуто 829,19 грн., тому просить стягнути з ТОВ «Алекскредит» на її користь безпідставно набуті кошти в розмірі 3180,48 грн.

20 листопада 2020 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Алекскредит» Єгорова В.П. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.41-50), посилаючись на те, що у зв`язку із не виконанням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань за договором перед відповідачем у відповідача виникла заборгованість, яка не була погашена. В результаті чого, відповідачем було направлено претензію позивачу з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту. Позивач її отримав, але не виконав та будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання вимоги відповідача в повному обсязі, наслідком чого стало звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису та йому було надано документи, а саме: оригінал договору про надання кредиту, укладений між позивачем та відповідачем що додатками до нього і засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягуюча про непогашення заборгованості. З виписки нотаріусом встановлено, що заборгованість за договором існує, її розмір, здійснення позичальником платежів на погашення суми заборгованості та, те що не минуло три роки з дня виникнення права вимоги. На підставі отриманих документів, які в повному обсязі відповідають вимогам постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. Вчинений виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Крім того, предметом спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а не спірність укладеного договору про надання кредиту між позивачем та відповідачем. За таких обставин, відповідач просить суд не брати до уваги зазначені твердження позивача, оскільки вони не стосуються суті справи. Після отримання кредитних коштів позивачем та до відкриття виконавчого провадження у позивача не виникало будь-яких сумнівів стосовно чинності укладеного договору про надання кредиту. Він лише грубо порушив права відповідача та умови укладеного договору про надання кредиту, не повертаючи отримані кошти та не сплачуючи проценти за користування кредитом. Відповідно до позичальником умов кредитування за договором діяли наступні умови: - дата укладення договору 28 січня 2020 року; - сума кредиту 1 500,00 грн.; - строк повернення кредиту 04 серпня 2020 року; - з 28 січня 2020 року по 06 лютого 2020 року процентна ставна 0,01 % за один день; з 07 лютого 2020 року по 04 серпня 2020 року процентна ставка 3 % за один день; - пеня 0% за один день. Пеня та штрафи за договором нараховані не були. При зверненні до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису відповідачем надається розрахунок суми заборгованості з врахуванням здійснення позивачем платежів. У разі наявності таких. За таких умов, відповідач звернувся до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису зі стягненням заборгованості за договором у розмірі 6 604,50 грн., з яких: - 1 500,00 грн. сума кредиту; - 3 304,50 проценти за користування кредитом; - 1 800, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. За період з дати відкриття виконавчого провадження по дату надання відзиву на позовну заяву за виконавчим провадженням було стягнуто грошові кошти у загальному розмірі 3 180,48 грн., що лише частково погасило наявну в неї заборгованість за договором. При зверненні відповідача до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису останнім виконавчого напису в заяві було зазначено місце проживання боржника на підставі інформації про дійсне місце проживання боржника. Наявної у відповідача. Таким чином, заява була оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства України, тому доводи позивача про невірну адресу місця проживання, яка зазначена у виконавчому написі є необґрунтованою. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Алекскредит» на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів, то товариство вважає, що кошти були отримані на підставі договору, а не безпідставно як зазначає позивач, а тому повернення їх як безпідставно отриманих суперечить нормам законодавства України та позиції Верховного суду.

22 січня 2021 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконання ухвали суду від 19 жовтня 2020 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 12201 від 13 травня 2020 року (а.с.63-66).

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було зобов`язано надати Василівському районному суду Запорізької області завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №62353990 з примусового стягнення виконавчого напису № 12201 від 13 травня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 6604 грн. 50 коп.

23 липня 2021 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконання ухвали суду від 16 червня 2021 року надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №62353990 з примусового стягнення виконавчого напису №12201 від 13 травня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 6604 грн. 50 коп. (а.с.84-116).

Ухвалою суду від 28 липня 2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2021 року на підставі розпорядження №149 від 23 вересня 2021 року, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 , цивільна справа передана в провадження судді Нікандрової С.О. Зазначена ухвала отримана відповідачем 10 січня 2022 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.128).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористався, повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову. Прийняття справи до свого провадження та позовної заяви з додатками, конверти, які направлялися на адресу третьої особи повернулися до суду 03 листопада 2020 року та 13 січня 2022 року без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.34,130).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. згідно з відомостями, які містяться в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, 02 листопада 2020 року та 10 січня 2022 (а.с.35,129) отримала копію ухвали про відкриття провадження, ухвали про забезпечення позову, ухвали про прийняття справи до свого провадження та копію позовної заяви з додатками, проте своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористалася.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчим написом зареєстрованим в реєстрі за №12201, вчиненим 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. звернуто стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №3190835 від 28 січня 2020 року, укладеним з ТОВ «Алекскредит». Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 лютого 2020 року по 31 січня 2020 року. Сума заборгованості складає 4 804,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 500,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 304,50 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача ТОВ «Алекскредит» в розмірі 1 800,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є ОСОБА_3 на користь ТОВ «Алекскредит» складає 6 604,50 грн. (а.с.93).

Матеріали справи свідчать, що приватним нотаріусом вчинення виконавчого напису здійснено на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» і п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

16 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62353990 на підставі виконавчого напису №12201, виданого 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського

районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 6 604,50 грн. (а.с.98-99).

01 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід від КНП «Василівський ЦПМСД» ВРР ЗО «Дніпрорудненська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» ВРРЗ (а.с. 18).

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок).

Відповідно до пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку).

Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №405/1015/17.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц.

За виконавчим написом за реєстровим №12201, вчиненим 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., вбачається, що з боржника ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за кредитним договором №3190835 від 28 січня 2020 року, за період з 07 лютого 2020 року по 31 січня 2020 року. Сума заборгованості складає 4 804,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 500,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 304,50 грн. За вчинення цього

виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача ТОВ «Алекскредит» в розмірі 1 800,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» складає 6 604,50 грн. (а.с.93).

Як вбачається зі змісту Кредитного договору №3190835 від 28 січня 2020 року, укладеного між ТОВ «Алекскредит» і ОСОБА_1 та графіку платежів, товариство надало позичальнику грошові кошти в кредит на суму 1 500,00 грн. зі сплатою обумовлених відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 04 серпня 2020 року (включно) (а.с.88-92).

Вказаний договір з боку позичальника ОСОБА_1 підписаний за допомогою одноразового ідентифікатору PS3190835.

Також за допомогою одноразового ідентифікатору PS3190835 позичальником був підписаний Додаток №1 до договору Графік платежів, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 92).

Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження направлення та отримання боржником вимоги про дострокове погашення заборгованості. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається спірність вимог кредитора, тому виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, підставою здійснення оспорюваного виконавчого напису є постанова КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, до якої постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) дійшла висновку, що якщо спірні виконавчі написи

вчинені нотаріусом з недотриманням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів у редакції постанови КМУ від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка на час вчинення виконавчого напису була нечинною згідно із судовим рішенням, зазначені порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 13 травня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Матеріали справи не містять даних про те, що Кредитний договір №3190835 від 28 січня 2020 року, укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису №12201, вчиненого 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості кредитним договором №3190835 від 28 січня 2020 року в розмірі 4 804,50 грн., плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 800,00 грн., а всього 6 604,50 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Щодо позовної вимоги про повернення стягнутих відповідачем грошових коштів за виконавчим написом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із частиною 3 статті 1212 ЦК України та положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі №910/3395/19.

Як наслідок визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перестала існувати правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів відрахованих із заробітної плати позивача.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати КНП «Василівський ЦПМСД» ВРР ЗО «Дніпрорудненська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» ВРРЗ приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. №12201 від 13 травня 2020 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №62353990 за період з 01 липня 2020 по 30 вересня 2020 року з заробітної плати позивача на користь ТОВ «Алекскредит» утримано в липні 2020 року в сумі 1183,99 грн., в серпні 2020 року в сумі 333,23 грн., в вересні 2020 року в сумі 834,07 грн. (а.с.26), всього утримано 2351,29 грн.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України та вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «Алекскредит» на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 2351,29 грн.

В іншій частині сума відрахувань із заробітної плати позивача не підтверджена документально, отже в іншій частині вимоги про повернення безпідставно набутих грошових коштів задоволенню не підлягає.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позову в сумі 840 гривень 00 копійок, судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі - 420 гриві 00 копійок, а всього 1 260 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за №12201, вчинений 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості кредитним договором №3190835 від 28 січня 2020 року в розмірі 4 804,50 грн., плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 800,00 грн., а всього 6 604,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12а, код ЄДРПОУ - 41346335) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1 260 (одна тисяча двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12а, код ЄДРПОУ - 41346335) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_1 ) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 2351 (дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривна 29 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо

його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова