УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно заявлених вимог, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі ј частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку до досягнення повноліття починаючи з дати подачі позовної заяви до суду.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху вказувалось на те, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів. Позовна заява взагалі не містить обґрунтування звернення позивача до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини - в позові не вказано, чи приймає відповідач участь в утриманні дитини, якщо приймає, то чи вистачає цих коштів на забезпечення належного рівня розвитку дитини.

Також, зазначалось, що до позовної заяви долучено з Єдиного державного реєстру судових рішень неповну копію рішення суду про розірвання шлюбу (2 та 3 сторінки), яке не завірене належним чином, оскільки не містить підпису судді, секретаря, гербової печатки суду та не містить даних про учасників справи (є знеособленим).

З метою усунення недоліків позовної заяви, позивачеві було запропоновано надати позовну заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту. Також подати належним чином завірену копію рішення суду про розірвання шлюбу.

31 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 направила на адресу суду заяву, до якої долучила уточнену позовну заяву.

Разом з тим, позивачем проігноровано викладені в ухвалі вимоги суду щодо наведення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів. Позовна заява взагалі не містить обґрунтування звернення позивача до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини - в позові не вказано, чи приймає відповідач участь в утриманні дитини, якщо приймає, то чи вистачає цих коштів на забезпечення належного рівня розвитку дитини.

Як позовна заява так і уточнена позовна заява містить лише констатацію того, що оскільки дитина проживає з позивачем, тому виникла необхідність стягнення аліментів з відповідача.

Також, позивачем не долучено належним чином завірену копію рішення суду про розірвання шлюбу.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року, позивачем не усунуті, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 8, 14, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: