Справа № 691/1105/21
Провадження № 2/691/125/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенського відділу державної виконавчої служби Черкаського району, Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Городищенського ВДВС Черкаського району, Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) про зняття арешту.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він у вересні 2021 року отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №276206665. Ознайомившись з якою, ним було виявлено, що на все його нерухоме майно 30.05.2014 року накладено арешт. Підстава для державної реєстрації: постанова, серія та номер: ВП 42005733, виданий 16.05.2014, видавник: Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , номер запису про обтяження: 5852770 та 5852714 (спеціальній розділ).

З метою з`ясування причин накладення арешту на його майно, 08.10.2021 року адвокат Салій С.А. звернувся до відповідача із адвокатським запитом про надання інформації про: 1) Наявність відкритих виконавчих проваджень, які перебувають у провадженні Городищенського ВДВС Черкаського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ), в яких боржником є ОСОБА_1 ; 2) Наявність обтяжень, заборони відчуження або арештів об`єктів нерухомого майна, накладених ОСОБА_1 ; 3) В разі наявності відповідних заборон та обтяжень, прошу вказати: підставу обтяження, дату виникнення, ким накладено обтяження, номер та стан виконавчого провадження; 4) Наявність закритих виконавчих проваджень (із зазначенням номера провадження), які перебували у провадженні Городищенського ВДВС Черкаського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ), в яких боржником є ОСОБА_1

08.10.2021 року було отримано відповідь на адвокатський запит в якому Городищенський ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ), повідомив, що зняти арешт який був накладений 30.05.2014 року (спеціальний розділ 5852714) згідно постанови серія та номер ВП 42005733, видана 16.05.2014 року, про державну реєстрацію обтяження, вид обтяження арешт нерухомого майна, яке було накладене на ОСОБА_1 , не представляється можливим, оскільки згідно Наказу Міністерства юстиції від 07.06.2017 року № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» ст. 11 п. 2 : Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Для вирішення порушеного питання рекомендовано звернутися до суду.

Чому на все його майно накладено арешт не відомо і в позасудовому порядку він не має змоги ні зняти арешт ні отримати інформацію з приводу підстав накладення такого арешту, а тому він змушений звернутися до суду з вимогами про скасування вище вказаного арешту.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але до суду надійшло клопотання від 08.12.2021 року, за підписом начальника Городищенського ВДВС Черкаського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) І.І.Тараненко, у якому вона просить справу слухати у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які в позовній заяві посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Судом установлено,що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №276206665 від 23.09.2021 року на все нерухоме майно позивача ОСОБА_1 30.05.2014 року накладено арешт. Підстава для державної реєстрації: постанова, серія та номер: ВП 42005733, виданий 16.05.2014, видавник: Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , номер запису про обтяження: 5852770 та 5852714 (спеціальній розділ).

Згідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно дост.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, враховуючи думку представника відповідача, яка не заперечувала щодо задоволення позову, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому позов підлягає до задоволення.

Позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.40,56,59 Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, ст.ст. 16, 321, 386, ст.ст. 1, 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

позов ОСОБА_1 до Городищенського відділу державної виконавчої служби Черкаського району, Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту, задоволити.

Скасувати арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , накладений на підставі; постанова, серія та номер: ВП 42005733, виданий 16.05.2014, видавник: Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції Черкаської області; номер запису про обтяження: 5852770 та 5852714 (спеціальний розділ), внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13455533 від 30.05.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, через Городищенський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.02.2022 року.

Суддя В. О. Черненко