РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/18313/21

Провадження № 22-ц/4815/168/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С. С.,

суддів: - Ковальчук Н. М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

учасники справи:

стягувач - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",

боржник - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються - Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року (постановлену у складі судді Харечка С.П.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),-

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2012 року, по цивільній справі № 1715/10272/12 за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта банк" 493 730 гривень 63 копійки заборгованості по кредитному договору, 500 гривень 00 копійок неустойки та 475 гривень 39 копійок заборгованості по пені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта банк" судові витрати, понесені позивачем у розмірі 1700 гривень 00 копійок по сплаті судового збору та 120 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 21 серпня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області на підставі даного рішення було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби. Постанову про відкриття виконавчого провадження № 50400717 від 10 березня 2016 року вважає протиправною та такою, що винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження". Вказує, що з матеріалів виконавчого провадження № 50400717 слідує, що 03 березня 2016 року до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції від стягувача ПАТ "Дельта Банк" надійшла заява про відкриття виконавчого провадження вих. № 8953 від 23 лютого 2016 року. Звертає увагу на те, що заява про відкриття виконавчого провадження вих. № 8953 від 23 лютого 2016 року підписана представником АТ "Дельта Банк" Патраковим О.І., хоча докази, які свідчать про наявність у останнього повноважень для представлення інтересів стягувача відсутні. Крім того, зазначає, що вона не отримувала поштову кореспонденцію від відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області. Зазначає, що під час виконання виконавчого листа у рамках виконавчого провадження №50400717 державними виконавцями було винесено також наступні постанови: постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 21.03.2016; постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 13.08.2021 року. Вважає такі постанови протиправними, оскільки арешт майна та коштів є похідним від відкриття виконавчого провадження та здійснюється безпосередньо після відкриття виконавчого провадження і випливає з нього. Визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою скасування заходів примусового виконання рішень.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 50400717 від 10 березня 2016 року, яка винесена головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Павелко Людмилою Миколаївною; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Павелко Людмили Миколаївни про арешт коштів боржника від 21 березня 2016 року у виконавчому провадженні №50400717; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Сістук Вікторії Олександрівни про арешт коштів боржника від 13 серпня 2021 року у виконавчому провадженні № 50400717.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що під час розгляду її скарги на дії державного виконавця підлягає застосуванню Закон України "Про виконавче провадження" у редакції від 21 квітня 1999 року. Заперечує, що вона знала про відкриття виконавчого провадження щодо неї, оскільки з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець надсилав постанову про відкриття провадження на адресу за якою вона не проживає. При цьому, покликається на обставини встановлені ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 460/12580/21, які на її думку, в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доведенню. Також переконана, що під час подання заяви про відкриття виконавчого провадження, у представника стягувача - Патракова О.І. були відсутні відповідні повноваження. Щодо постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 21 березня 2016 року зазначає, що державним виконавцем порушено вимоги ч. 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції станом на 21 березня 2016 року, оскільки дії щодо виявлення рахунків боржника було здійснено до закінчення семиденного строку для самостійного виконання боржником виконавчого листа, а сама постанова мала бути винесена не пізніше наступного робочого дня з моменту виявлення рахунків, що свідчить про порушення державним виконавцем вимог законодавства. Стосовно постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 13 серпня 2021 року вказує, що перед винесенням оскаржуваної постанови державним виконавцем Сістук В.О. не було вчинено дій для виявлення рахунків боржника, як того вимагало діюче законодавство. Крім того, виконавцем порушено абзац 3 ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки така постанова виноситься під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а її скаргу на дії державного виконавця - задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала місцевого суду таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не доведено, що представник акціонерного товариства "Дельта Банк" - Патраков О.І. не мав права на підписання заяви про відкриття виконавчого провадження, а арешт на кошти боржника правомірно був накладений у ході примусового виконання рішення суду. Крім того, скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця з пропуском строку встановленого на звернення із такою скаргою. При цьому, ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про поновлення такого строку.

Із такими висновками у повній мірі погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції в порушенням вимог процесуального закону фактично розглянув по суті скаргу на дії державного виконавця, яка подана з пропуском строку, встановленого статтею 449 ЦПК України.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що передбачені нею строки є процесуальними і можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення, зазначення строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2012 року у справі №1715/10272/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» 493 730 грн. 63 коп. заборгованості по кредитному договору, 500 (п`ятсот) грн. неустойки та 475 (чотириста сімдесят п`ять) грн. 39 коп. заборгованості по пені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» судові витрати, понесені позивачем у розмірі 1700 грн. 00 коп. по сплаті судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

21 серпня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист по справі № 1715/10272/12, де стягувачем вказано Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Постановою державного виконавця від 10 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження №50400717 щодо примусового виконання виконавчого листа, який був виданий на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 1715/10272/12.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження була відправлена ОСОБА_1 рекомендованим листом за адресою АДРЕСА_1 . Відправлення вручене адресату (а.с.17).

Також матеріали справи містять заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 від 08.04.2016 року про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №50400717, яка свідчить про отримання нею копій документів виконавчого провадження 08.04.2016 року (а.с. 18). До заяви було долучено копію довіреності, яка дійсна до 02 грудня 2017 року. Відомості про відкликання даної довіреності в матеріалах справи відсутні.

Крім того, у зазначеній заяві адреса боржника ОСОБА_1 вказана саме: АДРЕСА_1 .

Частиною першою ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що учасниками виконавчого провадження є, зокрема, представники сторін. Сторони можуть реалізовувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Таким чином, ОСОБА_1 , наділивши повноваженнями ОСОБА_4 на представництво своїх інтересів, у тому числі в органах державної виконавчої служби, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій в межах виконавчого провадження.

Заперечення ОСОБА_1 щодо даних обставин, з покликанням на її лист від 31.08.2021 року та лист ОСОБА_4 від 03.09.2021 року є необґрунтованими, оскільки жодним чином не спростовують представницьких повноважень останньої.

Також необґрунтованими є покликання апелянта на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 460/12580/21, оскільки дане судове рішення не є тим рішенням, обставини якого, в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доведенню.

Положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України стосуються рішення суду, яке набрало законної сили та яким вирішений спір по суті, однак не поширюються на процесуальне судове рішення, яким є ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 460/12580/21.

Таким чином, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що скаржнику ОСОБА_1 було відомо про відкриття виконавчого провадження №50400717 ще в 2016 році, тому наведені у скарзі доводи ОСОБА_1 , що вона не пропустила строк для подання скарги - не знайшли свого підтвердження.

Пропустивши встановлені ст. 449 ЦПК України строки для звернення зі скаргою на дії державного виконавця ОСОБА_1 не просить їх поновити.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно розглянув скаргу ОСОБА_1 по суті, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а скарга на дії державного виконавця залишенню без розгляду та поверненню скаржнику.

Залишаючи без розгляду скаргу, апеляційним судом враховується наведена у ній позиція скаржника, що протиправність постанов державного виконавця про арешт коштів боржника від 21.03.2016 року та від 13.08.2021 року має похідний характер від відкриття виконавчого провадження.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що вона вправі повторно звернутися до суду з такою скаргою із клопотанням про поновлення строку на її подання.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 лютого 2022 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.