УХВАЛА

Справа № 495/898/22

Номер провадження 2-з/495/41/2022

17 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву представника позивачки адвоката Недашківського Андрія Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року провадження у справі було відкрито.

15.02.2022 року представник позивачки адвокат Недашківський А.В. подав до суду заяву про забезпечення позову у якій просить суд: застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме, заборонити відчуження садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103.

При цьому подану заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа № 495/898/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності, реєстрації права власності, припинення права власності, звільнення земельної ділянки.

В межах даної справи ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про:

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі якого до Державног реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 на садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород- Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на садовий будинок та припинення зареєстрованого за ОСОБА_2 права власності на садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

- зобов`язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0089 шляхом знесення збудованої ОСОБА_2 або на її замовлення будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0089.

З метою забезпечення позову, а саме, з метою забезпечення виконання рішення суду у випадку задоволення позову та забезпечення ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки на якій ОСОБА_2 здійснено самочинне будівництво та забезпечення поновлення порушених прав ОСОБА_1 , останній вважає, що в якості забезпечення позовну необхідно накласти заборону на відчуження належного ОСОБА_2 садового будинку за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

Наразі ОСОБА_2 має можливість відчужити (продати, подарувати, тощо.) належний їй садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород- Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

В свою чергу, відчуження ОСОБА_2 права власності на садовий будинок іншій особі унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, унеможливить ефективний захист ОСОБА_1 , свого порушеного права в межах цієї судової справи та унеможливить поновлення порушеного права ОСОБА_1 , в межах цієї судової справи, оскільки: право власності ОСОБА_2 на садовий будинок не зможе бути припинено, оскільки таке право не буде існувати; у випадку відчуження ОСОБА_2 належного їй садового будинку, ОСОБА_1 , буде змушена з метою захисту своїх прав звертатися з новим позовом до нового власника майна при цьому заявляти додатково позовну вимогу про визнання недійсним правочину за яким таке майно вибуло з власності ОСОБА_2 ; задоволення позову не забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушеного права позивача, оскільки позов пред`явлено до ОСОБА_2 як до власника майна, яке підлягає знесенню.

Зважаючи на наведене, накладення на майно ОСОБА_2 , а саме, садовий будинок, право власності на який є предметом спору, заборони відчуження, є заходом забезпечення позову снівмірним з заявленими позовними вимогами, та таким, що забезпечить ОСОБА_1 реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі наведеного просить задовольнити заяву.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо речових прав відповідачки ОСОБА_2 на садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827 майна, частина якого знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0089, яка належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Згідно ст. 149 ЦПК України суд а заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст. 150ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Матеріалами справи встановлено, що в межах даної справи ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про:

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі якого до Державног реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 на садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород- Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на садовий будинок та припинення зареєстрованого за ОСОБА_2 права власності на садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

- зобов`язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0089 шляхом знесення збудованої ОСОБА_2 або на її замовлення будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0089.

Позивач вказує, що наразі ОСОБА_2 має можливість відчужити (продати, подарувати, тощо.) належний їй садовий будинок за адресою: Одеська обл., м. Білгород- Дністровський, смт Затока, « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), будинок 1827.

В свою чергу, відчуження ОСОБА_2 права власності на садовий будинок іншій особі унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, унеможливить ефективний захист ОСОБА_1 , свого порушеного права в межах цієї судової справи та унеможливить поновлення порушеного права ОСОБА_1 , в межах цієї судової справи, оскільки: право власності ОСОБА_2 на садовий будинок не зможе бути припинено, оскільки таке право не буде існувати; у випадку відчуження ОСОБА_2 належного їй садового будинку, ОСОБА_1 , буде змушена з метою захисту своїх прав звертатися з новим позовом до нового власника майна при цьому заявляти додатково позовну вимогу про визнання недійсним правочину за яким таке майно вибуло з власності ОСОБА_2 ; задоволення позову не забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушеного права позивача, оскільки позов пред`явлено до ОСОБА_2 як до власника майна, яке підлягає знесенню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Беручи до уваги обставини справи, предмет спору, наявність об`єктивного спору між сторонами, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, враховуючи, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивачки, суд вважає, що у даному випадку захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження, є заходом забезпечення позову співмірним із заявленими позовними вимогами, та таким, що забезпечить ОСОБА_1 реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У свою чергу, накладення заборони на відчуження садового будинку жодним чином не перешкоджатиме ОСОБА_2 використовувати це майно за цільовим призначенням, а отже, не спричинить збитків відповідачу, у зв`язку з чим, зустрічне забезпечення у даному випадку не вимагається.

Таким чином, заявлений позивачем вид забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна гарантує виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Суд при постановленні ухвали про заборону відчуження майна враховує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

При цьому вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна не виключає його з використання, а тому додаткових обмежень крім неможливості його відчуження для відповідача не існує.

Суд звертає увагу, що вказаний вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння відповідачки спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову слід враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення та застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки. (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Одночасно суд звертає увагу відповідача на те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом та може бути скасований у разі представлення суду доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача та виключить можливість обмеження прав відповідача на користування нерухомим майном у повному обсязі, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заборона відчуження нерухомо майна стосується саме об`єктів нерухомого майна, а тому немає необхідності в конкретизації осіб, яким забороняється вчиняти дії по відчуженню вказаного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст .3, 11, 149-151, 153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачки адвоката Недашківського Андрія Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Заборонити відчуження нерухомого майна - садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Боярський