Справа № 452/2162/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" лютого 2022 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складіголовуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі КухарО.П.

позивача

ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Шачіна Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу огорожі по межі від точки А до точки Б, відображеної в кадастровому плані земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0069.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві власності належить житловий будинок та погосподарські будівлі по АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці розміром 450 кв.м., на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Самбірською держнотконторою 18.07.1996 р. за реєстром №2614 та Реєстрацйійного посвідчення від 27.08.1996 р. зареєстрованого в реєстрі Самбірським МБТІ за №495. Відповідач ОСОБА_3 є суміжним землекористувачем і йому належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0531 га по АДРЕСА_1 на підставі Державного акту від 15.04.2009 р. Відповідач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розташованої по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», якій присвоєно кадастровий номер :01:002:0069. З кадастрового плану земельної ділянки відповідача та опису меж з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.03.2021 р. вбачається, що вона межує з його земельною ділянкою по межі від А до Б та ширина земельної ділянки відповідача становить 14,7 м з обох сторін.

Згідно плану забудови земельної ділянки позивача ширина його земельної ділянки має становити 14 м, відстань від житлового будинку до спільної межі зазначено 4,5 м як і у відповідача. В даний час відстань від його будинку до спільної з відповідачем межі зменшилась, ніж була по факту в 2006 р. за рахунок того, що відповідач встановив нову огорожу та змістив межу вглиб його присадибної ділянки приблизно на 2м, що порушує його право на землю. Неодноразово звертався до Рудківської міської ради з проханням створити комісію та вирішити спір між ним та відповідачем з приводу узгодження межі та знесення самовільного будівництва гаражу, проте його звернення розглядалися формально з покликанням на рішення судів до 2015 р., не приймаючи до уваги той факт, що після 2015 р. ОСОБА_3 продовжує створювати йому нові вищевказані перешкоди.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 надав заперечення (письмовий відзив на позов), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, так як він є власником земельної ділянки площею 0,0531 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом серії ЯЗ №308587 від 15.04.2009 р., виданим на підставі рішення Рудківської міської ради №24 від 15.07.2008 р. ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду вимагаючи від нього усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, хоча сам не має права власності на суміжну земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Всі рішення суду були не на користь позивача ОСОБА_2 . Відповідно до Акту узгоджувальної комісії по встановленню меж від 04.06.2008 р. між ОСОБА_2 та ним по АДРЕСА_1 , між ними були визначені межі земельних ділянок та було надано йому право на приватизацію земельної ділянки. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2009 р. було зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3 згідно межі, встановленої Державним актом на право власності на земельну ділянку. Огорожу відповідач встановив рівно по межі, що підтверджується Актом обстеження земельних ділянок в АДРЕСА_2 та №9 від 18.01.2021 р. Довідкою Рудківської міської ради підтверджується зміна нумерації будинку відповідача з АДРЕСА_3 , тому в різних документах зустрічаються різні номери. В свою чергу ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу порушення його права.

Позивачем було надано письмовізаперечення на заперечення відповідача (письмовий відзив на позов), в яких зазначив, що він не погоджується з доводами зазначеними у цих запереченнях.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили застосувати термін позовної давності та відмовити задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 липня 1996 р., виданого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори (реєстр.№2614), ОСОБА_2 на підставі заповіту ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем :

1)Цегляного жилого будинку та господарських будівель до нього, що знаходяться у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 450 кв.м.;

2)Майнового та земельного в розмірі 1 га паїв у селянській спілці власників селянських господарств « ІНФОРМАЦІЯ_2 », згідно довідки спілки від 24.06.96 р. №50.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 11.03.2021 р. земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею

0,0531 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0069 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 . Документ, що посвідчує право Державний акт від 15.04.2009 р. ЯЗ 308587.

Із Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 15 квітня 2009 року ОСОБА_5 , вбачається, що він є власником земельної ділянки площею 0,0531 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , що призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Із кадастрового плану земельної ділянки :01:002:0069 (власник

ОСОБА_3 ) відомо, що межа від А до Б проходить з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.3) ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2009 р. задоволено позов ОСОБА_3 та зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні його земельною ділянкою, закріпленою для обслуговування житлового будинку, шляхом нестворення перешкод у встановленні загорожі по межі, встановленій Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на ім`я ОСОБА_3 15 квітня 2009 р. Управлінням Держкомзему у самбірському районі Львівської області.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2014 р., відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 15 липня 2008 р. №24 «Про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 » та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0531 га по АДРЕСА_1 , виданого ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07.07.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено та залишено рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2014 р. без змін.

Згідно довідки виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області №1661 від 03.08.2021 р., будинок АДРЕСА_4 до перереєстрації вулиць та зміни нумерації будинків, згідно рішення №21 міської ради від 29.01.1998 р. рахувався будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч.3 ст.158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

На підставі ч.1 та ч.2 ст.107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Актом обстеження земельних ділянок в АДРЕСА_2 і №9 від 18.01.2021 р. встановлено, що комісією Рудківської міської ради в присутності заявника ОСОБА_2 та суміжного землевласника ОСОБА_3 проведено обстеження земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово зверталися до Самбірського міськрайонного суду Львівської області та Апеляційного суду Львівської області за захистом своїх прав та інтересів щодо спірної земельної ділянки. Комісією зазначено, що громадянином ОСОБА_3 не захоплено самовільно земельну ділянку в АДРЕСА_2 .

Із листа Рудківської міської ради на адресу голови Самбірської районної державної адміністрації від 03.03.2021 р. відомо, що була надана інформація про результати розгляду звернення ОСОБА_2 та повідомлено про висновки комісії Рудківської міської ради, створеної розпорядженням міського голови №7а від 18.01.2021 р. щодо обстеження земельних ділянок в АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 . Крім того зазначено, що за ОСОБА_6 Рудківською міською радою прийнято рішення №515 від 30.08.2018 р. про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власністьдля будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , проте, станом на даний час, ОСОБА_2 не надано до Рудківської міської ради розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження та затвердження проекту та передачі у власність земельної ділянки.

Позивач не надав суду доказ того, що він є власником або користувачем земельної ділянки (із зазначенням її площі) за вказаним адресом призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в яку входить спірна земельнаділянка від точки А до точки Б, відображена в кадастровому плані земельної ділянки ОСОБА_3 з кадастровим номером :01:002:0069.

Крім того, суд не приймає до уваги та вважає неналежним доказом копію документа, поданого позивачем разом із позовом «Проекктні та існуючі межі земельних ділянок та будівель гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_4 », виконаного землевпорядником Рудківської м/р, оскільки на ньому відсутня дата його виготовлення; якість даного доказу не дає можливості встановити існуючі та проектні межі земельних ділянок сторін; оригінал вказаного документу позивачем на вимогу суду в судовому засіданні не надано.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача та його представника на сплив позовної давності у даному спорі, про застосування якої вони заявили в судовому засіданні, оскільки жодних допустимих, належних та достатніх доказів щодо цього ними суду не надано.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 141,259, 265ЦПК України, суд,

виришів :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2022 року.

Суддя