Справа № 594/1322/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотова В.А., про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомогомайна запис про заборону на нерухоме майно та виключення з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у жовтні 2021 року звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Великобританія), у якому просить скасувати (зняти) заборону на відчуження, накладену на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 16501711, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: запис № 3962464 від 27.10.2006 на вказане домоволодіння та виключити з Державного реєстру іпотек запис № 3962562 від 21.03.2007 на домоволодіння. В обґрунтування позову зазначила, що 27 жовтня 2006 року між нею та АТ КБ ««Приватбанк», було укладено кредитний договір №ТЕYWGК00520024, в забезпечення виконання зобов`язань за яким цього ж дня було укладено договір іпотеки ВЕІ № 186912, за умовами якого в іпотеку було передано цілий житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 108,6 кв.м. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. посвідчила договір іпотеки та внесла в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3962464. 02.06.2008 вона закрила кредит за договором №ТЕYWGК00520024 від 27.10.2006. У березні цього року в неї виникла необхідність відчужити належне їй домоволодіння, однак нотаріус відмовила їй у цьому, посилаючись на те, що відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на домоволодіння накладено обтяження, підставою якого є договір іпотеки ВВІ 186912 від 27.10.2006. Крім того, здійснивши запит в Єдиний реєстр іпотек вона з`ясувала, що 21.03.2007 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В. А., свідоцтво № 304, було внесено запис, реєстраційний номер 3962562, про іпотеку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 16501711, підставою обтяження є договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про Іпотечні кредити, реєстр 351, іпотекодержателем є компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Ш-ЕЛ-СІ».

Для вирішення ситуації, що склалася, вона звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» зі зверненням щодо зняття заборони відчуження на нерухомість, адже договір іпотеки, який є забезпеченням виконання основного зобов`язання - кредитного договору, умови якого вона виконала та кредит за яким закрила, припиняться з моменту виконання основного зобов`язання, проте 23.02.2021 АТ КБ «ПриватБанк» їй була надана відповідь, згідно якої право вимоги за договором відступлено АТ КБ «ПриватБанк» на користь компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Великобританія). Крім того, у відповіді зазначено, що 03.10.2017 компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідовано, і що банк не має можливості вжити заходів щодо зняття заборони відчуження з нерухомості, а тому запропонував позивачці для вирішення питання звернутися до суду.

Вона виконала у повному обсязі зобов`язання щодо сплати платежів за кредитним договором, однак компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки на належний їй будинок не зверталась, заборона її відчуження досі чинна. Вважає, що обтяження її будинку іпотекою і забороною на відчуження порушують її законні права та інтереси, а тому її домоволодіння підлягає звільненню із під обтяження. Припинити обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку будинку стосовно предмету іпотеки вона не мас можливості у зв`язку з тим, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» припинила свою діяльність з 03.10.2017 без правонаступництва.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», а за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Пономаренко І.А. направив суду письмову заяву, в якій просить судове засідання проводити за його відсутності та відсутності позивачки. Зазначив, що позовні вимоги підтримують.

Належно повідомлений представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився повторно, подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки приймає участь у іншій справі, яка розглядається Господарським судом Тернопільської області, проте, доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що представник відповідача в судове засідання не з`явився без поважних причин.

Належно повідомлені треті особи в судове засідання не з`явилися. Від приватного нотаріуса Прокопович Л.П. надійшла письмова заява, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» подав письмові пояснення у справі, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги за кредитним договором №ТЕYWGК00520024 від 19.02.2007 було відступлено відповідачем компанії «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка зареєстрована на п`ятому поверсі 6 Сейнт Ендрю Стріт, Лондон, Об`єднане королівство Великобританії та Північної Ірландії, яка не є резидентом України. Тобто, належним відповідачем є «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», в даному випадку відповідач є неналежним, тому позовні вимоги до відповідача є безпідставними. Вимога про вилучення запису обтяження з Єдиного державного реєстру іпотек та усіх інших реєстрів, яке виникло на підставі іпотеки, зареєстрованої 27 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Прокопович Л.М., задоволенню не підлягає оскільки позивачем не надано доказів, що вона зверталась до державного реєстратора із заявою про вилучення такого запису і їй було відмовлено у вчиненні цієї дії, при цьому позивач не зверталась із письмовою заявою до органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про вилучення запису про заборону, а отже не використала належний спосіб захисту, який передбачений у разі ліквідації юридичної особи.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

27 жовтня 2006 року, між позивачкою ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», було укладено кредитний договір №ТЕYWGК00520024, за умовами якого позивачці було надано кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 18520, 00 доларів США на строк з 27 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2026 року (а.с.13-16).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ТЕYWGК00520024 між позивачкою ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач АТ КБ «Приватбанк» 27 жовтня 2006 року уклали договір іпотеки ВЕІ № 186912, за яким в іпотеку було передано цілий житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 108,6 кв.м. (а.с.7-12).

Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Лариса Петрівна 27 жовтня 2006 року посвідчила договір іпотеки та внесла в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження, зазначеного в договорі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , до припинення договору іпотеки. Запис зареєстровано в реєстрі за №2905/68 (а.с.11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 244034247 від 11 лютого 2021 року (а.с.17-) також встановлено, що в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 27 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Прокопович Л.П. було внесено запис, про об`єкт обтяження - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 16501711. Реєстраційний номер обтяження 3962464. Підставою обтяження є договір іпотеки ВЕІ № 186912, №2904 від 27 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П.

02 червня 2008 року позивачкою було закрито кредит за договором №ТЕYWGК00520024 від 27 жовтня 2006 року, укладеним з акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується доданим до матеріалів справи витягом із системи АТ КБ «ПриватБанк» від 27 квітня 2021 року № ВН61ISSРА1KPGI20, згідно якого заборгованості за цим кредитним договором немає (а.с.19).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 244034247 від 11 лютого 2021 року (а.с.17-) встановлено, що в Державний реєстр іпотек 21 березня 2007 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. було внесено запис, реєстраційний номер 3962562, про об`єкт обтяження - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 16501711, підставою обтяження є договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, посвідчений 19 лютого 2007 року приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В., іпотекодержателем є компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ».

23 лютого 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» на звернення позивачки про зняття заборони відчуження на нерухомість, накладеної у зв`язку з укладення договору іпотеки, повідомив, що 19 лютого 2007 року право вимоги за кредитним договором №ТЕYWGК00520024 від 27 жовтня 2006 року відступлено АТ КБ «ПриватБанк» на користь компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Великобританія), яка ліквідована 03 жовтня 2017 року, у зв`язку з чим банк не має можливості вжити заходів щодо зняття заборони відчуження з нерухомості, а тому запропонував позивачці для вирішення даного питання звернутися до суду.

У позовній заяві позивачка зазначила, що у березні цього року у неї виникла необхідність відчужити належне їй майно, у зв`язку з чим вона звернулася до нотаріуса з метою відчужити будинок. Однак, нотаріус відмовила їй у реалізації такого права, посилаючись на те, що відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на домоволодіння: цілий житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 108,6 кв.м. номер РПВН: 16501711 накладено обтяження, підставою якого є договір іпотеки ВЕІ № 186912 від 27 жовтня 2006 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою, що передбачено ч.1 ст.546 ЦК України.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Судом встановлено, що на момент виконання своїх зобов`язань позивачкою, 02 червня 2008 року, за кредитним договором ТЕYWGК00520024 від 27 жовтня 2006 року, ЗАТ КБ «Приватбанк» вже уступив право вимоги за вказаним кредитним договором компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Ukraine Mortgage Loan Finance NO. 1 PLC), Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, яка на даний час припинила свою діяльність, проте фактично продовжував обслуговування кредиту, в тому числі і отримання на свій рахунок коштів до його повного погашення 02 червня 2008 року. Вказану обставину представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» не заперечував та не спростовував.

Таким чином, з 02 червня 2008 року, у зв`язку з повним виконанням позивачкою ОСОБА_1 умов кредитного договору та повною сплатою боргу за основним зобов`язанням, договір іпотеки ВЕІ № 186912, зареєстрований в реєстрі за №2904 від 27 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., припинив свою дію.

З матеріалів справи, а також з інформації, яка міститься в реєстрі судових рішень також встановлено, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідована 03 жовтня 2017 року та відсутня в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом не встановлено, а представником відповідача не надано належних доказів того, що позивачку ОСОБА_1 було повідомлено про відступлення права вимоги за укладеним з нею кредитним договором, а остання не виконала свої зобов`язання по вказаному кредитному договору, при цьому позивачка сплатила в повному обсязі грошові кошти первісному кредитору - АТ КБ «Приватбанк».

В силу вимог ст.516 Цивільного кодексу України, таке виконання позивачкою ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором вважається належним, тобто зобов`язання позивачкою по кредитному договору виконані належним чином та у повному обсязі.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна.

За змістом ч.2 ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вимогами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слід також зауважити, що в своїй постанові від 07 лютого 2018 року в справі №522/11850/15-ц, Верховний Суд звернув увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Наведене узгоджується з положеннями самого договору іпотеки.

Відповідно до ст.1, ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки є об`єкти нерухомого майна та об`єкти, які прирівнюються до таких цим Законом. До них чинним законодавством, зокрема, віднесено: земельні ділянки; будівлі; споруди; підприємство як майновий комплекс; житлові будинки; квартири; дачі; садові будинки; гаражі; об`єкт незавершеного будівництва, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому; право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Натомість, в порушення викладених вимог закону обтяжувач - «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не виконав свої зобов`язання та не подав реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, а в подальшому припинив свою діяльність з 03 жовтня 2017 року.

Крім того, АТ КБ «Приватбанк», враховуючи, що останній у зв`язку із відступленням права вимоги за кредитним договором більше не являється обтяжувачем за договором іпотеки ВЕІ № 186912, зареєстрований в реєстрі за №2904 від 27 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., повідомив позивачку ОСОБА_1 , що не має можливості вжити заходів для зняття заборони відчуження житла та рекомендував для вирішення питання звернутись до суду.

Відповідно до ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відтак, враховуючи виконання позивачкою ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, припинення діяльності обтяжувача - компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» та відсутність правонаступників вказаної компанії за іпотекою, то відповідно відсутні підстави для заборони на відчуження належного позивачці житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи зазначене, підстави наявності записів щодо обтяження нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державному реєстрі іпотек відсутні, оскільки наявність вказаних відомостей про іпотеку та обтяжень нерухомого майна створюють перешкоди у здійсненні права власності позивачці, щодо нерухомого майна.

Проте, припинити обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно предмету іпотеки позивачка не має можливості, зокрема у зв`язку з тим, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» припинила свою діяльність з 03 жовтня 2017 року.

Відповідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

На підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про іпотеку», якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання для нього небажаних наслідків, а боржник вважається таким, що належно виконав свої зобов`язання.

В силу вимог ст.516 Цивільного кодексу України, позивачка ОСОБА_1 , виконавши свої зобов`язання за кредитним договором перед первісним кредитором вважається такою, що належно виконала свої зобов`язання.

Суд також враховує, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У відповідності до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право на судовий захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

З наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягає немайнове або майнове право чи інтерес особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виключенням є чітко встановлені межі здійснення цивільних прав, зокрема дії, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Після повного виконання позивачкою 02 червня 2008 року зобов`язань перед відповідачем, припинення договору іпотеки, повинно було відбутися без будь-яких додатковий дій з боку боржника (позивачки ОСОБА_1 ), адже саме на вигодоотримувача після виконання боржником своїх зобов`язань, покладається обов`язок припинити обтяження, накладені з метою виконання кредитного зобов`язання.

Суд враховує, що звертаючись до суду позивачка мала на меті реальне вирішення спору та захист свого права.

Так, відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу.

З наведеного випливає, що метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту, який би вичерпував себе. Способами захисту права є передбачені законом дії, безпосередньо спрямовані на захист такого права.

Конституційний Суд у своєму рішенні від 30 січня 2003 року, №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що іншого шляху, окрім припинення обтяження на належне позивачці нерухоме майно в судовому порядку немає, компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» як іпотекодержатель припинена, а відповідач, незважаючи на відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами продовжував приймати від позивачки кошти на погашення кредиту аж до 02 червня 2008 року і видав довідку про закриття кредитного договору, у зв`язку із чим АТ КБ «Приватбанк» є належним відповідачем по даній справі, а заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений при поданні позову судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 141, 211, 258, 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити обтяження та вилучити запис про заборону відчуження об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3962464.

Припинити обтяження та вилучити запис про іпотеку стосовно домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження: 3962562.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, вул.Грушевського,1Д, .

Треті особи: приватний нотаріус Прокопович Л.П. (м.Борщів, вул.Гетьмана Мазепи,8/1 Тернопільської області); приватний нотаріус Ізотова В.А. (м.Дніпродзержинськ, пр.Металургів,20 Дніпропетровської області).

Повне рішення складено 10 лютого 2022 року.

Головуючий