КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31січня 2022 року місто Київ.

Справа 754/15874/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1872/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року (ухвалене в складі судді Таран Н.Г., повний текст рішення складено 12.11.2021 року)

в справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з інфляційною складовою боргу та 3% річних -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спожиті до 30.04.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 76 009,70 грн.; заборгованість за спожиті до 30.04.2018 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 3 043,08 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 5 767,51 грн. та 3% річних у розмірі 4 602,72 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 807,30 грн.; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 7,81 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 144,95 грн. та 3% річних у розмірі 145,85 грн. витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. а всього 90 561,92 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2018 р. між ПАТ «Київенерго» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до яких ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 р. послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з урахуванням оплат. Перелік договорів, споживачів та сум грошових зобов`язань, право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_2 заборгованості за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 79 052,78 грн. та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34(5085).

Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг.

Позивач вказує, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач.

Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлявся, проте своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2020 складається з боргу, який утворився до 30.04.2018 р. за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 76 009,70 грн.; заборгованість за спожиті до 30.04.2018 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 3 043,08 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 5 767,51 грн. та 3% річних у розмірі 4 602,72 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 807,30 грн.; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 7,81 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 144,95 грн. та 3% річних у розмірі 145,85 грн. витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. а всього 90 561,92 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з інфляційною складовою боргу та 3% річних - задоволено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»:

-заборгованість за спожиті до 30.04.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 70009,70 грн.;

-заборгованість за спожиті до 30.04.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3043,08 грн.;

-інфляційну складову боргу у розмірі 5767,51 грн. та 3% річних у розмірі 4602,72 грн.;

-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 807,30 грн.;

-заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 7,81 грн.;

-інфляційну складову боргу у розмірі 144,95 грн. та 3% річних у розмірі 145,85 грн.;

-витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.;

-витрати понесені у зв`язку з розглядом справи - 2102,00 грн. суму сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду 29.11.2021 року, відповідно до відмітки на поштовому конверті ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивував тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, суд першої інстанції не відобразив в судовому рішенні доводи відзиву, заперечень на відповідь на відзив та наданих з ними доказів, та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи:не з`ясував ким допущений борг, заявлений до суду: власником однієї квартири, чи власниками всіх квартир багатоповерхового будинку, на який надані відомості з позовом; не з`ясував наявність у відповідача встановлених та вчасно перевірених лічильників, обставина, яка впливає на вибір законодавчої норми по порядку нарахування платні на послуги ПАТ "Київенерго"; не встановив факт вчасної та повної оплати відповідачем послуг ПАТ "Київенерго" згідно наданих із відзивом квитанцій ПАТ "Київенерго"; не встановив дійсний обсяг споживання відповідача за належними та перевіреними приладами обліку.

Предстаником Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 05 січня 2022 року подано відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а тому Відповідач повинен сплатити заборгованість за спожиті послуги за адресою: АДРЕСА_1 , а тому просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02.11.2021 року по справі 754/15874/20 без змін. Крім того, просить суд проводити розгляд справи № 754/15874/20 з викликом сторін.

Відповідно до частин першої та третьої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

За змістом частин четвертої, шостої, дев`ятої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості, ціна позову визначена у розмірі 90528, 92 320 що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Дана справа відповідно до статті 274 ЦПК України не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Жодних обставин справи, які викликали необхідність розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи колегією суддів не встановлено.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

11.10.2018 р. між ПАТ «Київенерго» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до яких ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 р. послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з урахуванням оплат. Перелік договорів, споживачів та сум грошових зобов`язань, право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_2 заборгованості за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 79 052,78 грн. та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34(5085).

Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавцем послуг за якими є позивач.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених я Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з частиною другою ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Відповідно до частини сьомої ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач є споживачем послуг, що надавалися ПАТ «Київтеплоенерго», а тому зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що позивачем надавались послуги на будинок, в якому проживає відповідач. Доказів протилежного відповідачем надано не було, як і не було надано доказів фактичного не отримання послуг або не проживання відповідача у квартирі.

Крім того, відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

До суду не надано об`єктивних доказів фіксації неналежного надання або ненадання послуг теплопостачання (опалення) та гарячого водопостачання у спірний період відповідно до положень пунктів 33-39 вищезазначених Правил.

Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що відповідач є споживачем послуг та повинен був здійснювати оплату таких послуг на рахунок ПАТ «Київтеплоенерго»та ПАТ "Київенерго", правонаступником прав та обов`язків якого, в частині послуг за опалення та постачання гарячої води є позивач, однак, вчасно , регулярно та в передбаченому розміріплатежі на оплату послуг не вносив, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (правовий висновок у справі ВСУ № 6-68цс12).

Суд вірно визначив розмір заборгованості, у відповідності з наданим позивачем розрахунком, яка складається з заборгованості,визначеної станом на 01.10.2020 .

Заборгованості до 30.04.2018 р. за послуги з централізованого опалення у розмірі 76 009,70 грн.; заборгованість за спожиті до 30.04.2018 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 3 043,08 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 5 767,51 грн. та 3% річних у розмірі 4 602,72 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 807,30 грн.; заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 7,81 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 144,95 грн. та 3% річних у розмірі 145,85 грн. витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. а всього 90 561,92 грн.

Відповідачем ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді не спростовано розрахунок заборгованості наданий позивачем.

Посилання скаржника на те, що судом не з`ясовано ким допущено борг, а саме власником квартири чи власниками всіх квартир багатоповерхового будинку є необнгрунтованим, оскільки в матеріалах справи містяться корінці наряду на підключення будинку, адже постачання централізованого опалення та гарячої води відбувається через теплові мережі які підключені до будинку. Тому, корінці наряду на підключення та відключення яке відбувається сезонно, заповнені на будинок, а не конкретну квартиру окремо. Крім того, підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг Позивачем. Крім того, відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Відповідно до п 11. Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 № 630 (надалі - Постанова 630) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період.

Відповідно до п 14 Постанови № 630 показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця. Пунктом 20 Постанови № 630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Пунктом 24 Постанови № 630 передбачено, що Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таких звернень від Апелянта не надходило. Апелянт жодних дій з приводу неправомірних нарахувань не вчиняв, до Позивача не звертався.

Як вбачається з відзиву до позовної заяви, Відповідачем було подано рахунки- повідомлення за адресою скаржника із зазначенням суми боргу, тобто, останій знав про наявність боргу починаючи з 01.06.2018 року по 01.09.2018 рік проте жодних дій не вчиняв.( а.с. 115-116)

Крім того, довідка видана ОСББ «РАДУНСЬКА 30» від 29 травня 2018 року під № 52 до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» пред`явлена не була, таким чином Підприємство не знало про наявність такої довідки та факту не проживання за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки, квартиру за адресою скаржника не відключено від постачання гарячої води та опалення то довідка про фактичне проживання та реєстрацію за іншою адресою не доводить факту неможливості споживання послуги з ЦПГВ у квартирі скаржника. Таким чином, підстави для зняття нарахувань за послуги з ЦПГВ відсутні.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги», передбачена можливість у разі не проживання за адресою, споживач може повідомити про це постачальну організацію з метою здійснення перерахунку. Однак, відповідач не скористався своїм правом на повідомлення постачальну організацію.

Крім того, разом з Відзивом на позовну заяву було подано Свідоцтво про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювань техніки від 04 жовтня 2018 року під № 24-1-2К/8815, однак, даний доказ не може бути взятий судом до уваги за попередній період, оскільки, скаржником не надано документів які б свідчили про справність лічильника до 04 жовтня 2018 року. Таким чином, зі Свідоцтва вбачається, що лічильник є справним починаючи з 04 жовтня 2018 року та чинним на чотири роки (до 04 жовтня 2022 року) після проведення повірки законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки. Оскільки скаржник посилається на факти та надає до суду докази, які не стосуються оспорюваного періоду за який було постановлено оскаржуване рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року, вони правомірно не враховувались районним судом.

Разом з позовною заявою КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» надало корінці наряду про прийняття та підготовку будинку до опалювального періоду, акт про готовність комерційного обліку Споживача до роботи, та надано відомості споживача за споживання теплової енергії. Таким чином, розрахунок заборгованості який наявний в матеріалах справи не єдиний документ який підтверджує надання послуг з постачання централізованого опалення та постачання гарячої води. Розрахунок для квартир які не мають квартирного лічильника ЦО здійснюється до встановлених норм чинного законодавства, правил та положень затверджених відповідним органом за попередній період.

ОСОБА_5 було встановлено лічильник на опалювання, вже в період дії КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та підприємством було враховано встановлення лічильника та нарахування житлово-комунальних послуг з моменту встановлення лічильника вузла обліку теплової енергії наявного в матеріалах справи. У зв`язку з чим, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює нарахування лише за показаннями лічильника. Під час подання позовної заяви Позивачем було враховано всі проведені оплати скаржника ОСОБА_5 , які були здійснені за його особовим рахунком та відображені в розрахунках заборгованості.

Разом з цим, скаржником надано докази що його лічильник пройшов повірку починаючи з 04 жовтня 2018 року та є справним на момент подання позову, проте, цей факт не спростовую доводів КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо оспорюваного періоду та факту неналежного виконання покладеного на Апелянта обов`язку з оплати наданих послуг за постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання. Отже, розрахунок заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 здійснювався відповідно до чинного законодавства України, підлягає оплаті та виконанню покладеного на Апелянта обов`язку за таке виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено самим же відповідачем, що останній кожного місяця отримував платіжні документі в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості, про що свідчать періодичні оплати житлово комунальних послуг з квитанцій наданих ОСОБА_5 разом з відзивом та зазначені в розрахунку заборгованості. Тому, слід вважати, що послуги з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 в період виникнення заборгованості надавались в повному обсязі, а тому, Позивач має право вимагати від Відповідача виконання обов`язку щодо оплати спожитих послуг.

Відповідач є споживачем комунальних послуг за вищевказаною адресою. Споживачем є особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) від 24.06.2004 №1875-ІУ споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послуг.

Крім того, за адресою скаржника ОСОБА_5 було здійснено ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» перерозподіл теплової енергії за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року (обсяг відкоригованих за середнім споживанням або за розподілення будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії («планові») перерозподілено на всі квартири будинку згідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Також у разі встановлення в квартирі вузла комерційного вузла обліку теплової енергії сума до сплати розраховується на підставі показань вузла обліку, до яких додається обсяг теплової енергії використаних на опалення МЗК (Місця загального користування).

Проведені донарахування за опалення МЗК мешканцям наведеного житлового будинку у тому числі за особовим рахунком скаржника, пов`язано з перерозподілом обсягів спожитої теплової енергії, визначеної за показаннями будинкового вузла обліку, внаслідок отримання нових даних щодо оснащення окремих квартир вузлами розподільчого обліку теплової енергії, потребою коригування показань вузлів обліку, які споживачами своєчасно не надаються, тощо.

Відповідно до Постанови № 633 від 18.08.2017 року у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передають виконавцю послуг показань квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку, є спільним майном багатоквартирного будинку. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньо будинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною.

За рахунок тепловиділення розподільчих трубопроводів, що розташовані у підвалах чи інших приміщеннях МЗК створюють нормальні умови для функціонування мережі водопостачання та водовідведення та інших інженерних комунікацій.

Опалення МЗК житлових будинків передбачено проектними рішеннями, розробленими відповідно до державно будівельних норм і правил. Житлові будинки спроектовано з урахуванням сукупного теплового режиму всіх приміщень за умови підтримання в них нормальної температури, зокрема МЗК та сходових клітин.

Не залежно від того чи опалювальні прилади МЗК відключені чи демонтовані, опалення МЗК підлягає оплаті, оскільки формула розрахунку оплати за МЗК складається з чотирьох частин. Якщо опалення МЗК не надається то нарахування теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладені у підвалі або на горищі є обов`язковими.

Беручи до уваги зазначене, власники приміщень, які співвласники МЗК, повинні брати участь у витратах на опалення МЗК пропорційно опалювальної площі житла.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не зважаючи на те, що в рішенні суду не були відображені всі доводи відповідача, встановила, що висновки суду, щодо доведеності та обгрунтованості заявлених позовних вимог повністю відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2022 року.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик