Справа № 588/21/22
Провадження № 2/588/148/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., представника позивача Сумцова Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у січні 2022 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із указаним позовом, який мотивував тим, що у червні 2020 року ОСОБА_2 дізнався про те, що за виконавчим написом від 04.06.2020 № 19616, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, із позивача, як боржника, стягується на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у розмірі 19754,94 грн.

За адвокатським запитом приватним виконавцем Табінським Олегом Володимировичем було надано: копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2020 про стягнення із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 19754,94 грн; копію виконавчого напису від 04.06.2020 № 19616, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення із позивача на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 19754,94 грн.

Також представник позивача зазначив, що заборгованість за виконавчим написом є спірною, підстави стягнення заборгованості позивачу не відомі, оскільки позивач своєчасно виконував свої кредитні зобов`язання згідно договору комплексного банківського обслуговування в АТ « ПУМБ» від 23.06.2018.В той же час відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень із розрахунками заборгованості не надходило. Позивачу не відомі підстави примусового стягнення заборгованості саме у розмірі 19754,94 грн та із чого складається сума вказаної заборгованості. Вважає, що відповідачем було безпідставно здійснено нарахування заборгованості у розмірі 19754,94 грн, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивача попередньо не повідомляли, вимог про порядок погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості до позивача не надходило, вказаний кредитний договір не було нотаріально посвідчений, а тому у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 04.06.2020 та зареєстрований у реєстрі за № 19616, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 19754,94 грн таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути із Акціонерного товариства комерційний банк «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1488,60 грн, а також понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, але подав заяву про визнання позовних вимог та у зв`язку із визнання позову просив стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 50% від суми сплаченої позивачем, а інші 50% повернути позивачу із державного бюджету.

Треті особи у судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, а також не подавали письмових пояснень щодо позову.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі представника відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що 23.06.2018 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання позивачем відповідної заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за № 101 (а.с. 11).

Укладення між сторонами зазначеного договору стверджується стороною позивача та не заперечив відповідач.

04.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 19616, за яким нотаріусом звернено стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за кредитним договором № 101 від 23.06.2018 укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», за період з 10.09.2019 по 21.04.2020 у розмірі 19504,94 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2631,24 грн; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 400,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4520,63 грн; строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11404,47 грн; строкової заборгованості за процентами в розмірі 548,6 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає 19754,94 грн, у тому числі 250,00 грн за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 6).

На підставі зазначеного оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 19616 від 04.06.2020, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем постановою від 25.06.2020 було відкрито виконавче провадження № 62422050 (а.с. 10).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відтак, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Стороною відповідача та приватним нотаріусом Харою Н.С. не надано суду письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із ОСОБА_2 19504,94 грн боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору № 101 від 23.06.2018, а також доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань.

Надана представником позивача копія заяви позивача від 23.06.2018 за № 101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не є нотаріально посвідченим договором, а тому не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Хара Н.С. керувалася пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Хара Н.С. при вчиненні виконавчого напису 04.06.2020 не мала права керуватись цим пунктом Переліку.

За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Крім того, слід зазначити, що матеріали справи не містять відомостей про те, що боржником отримане повідомлення стягувача про порушення зобов`язання.

Ураховуючи, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, суд вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на установлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Визнання відповідачем заявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтакнаявні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 1488 грн 60 коп., зокрема за вимогу немайнового характеру в розмірі 992 грн 40 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496 грн 20 коп.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу із державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 744,30 грн, так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а інші 50% судового збору, що становить 744,30 грн, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 01.12.2021; додаток №2 до договору про надання правової допомоги від 01.12.2021; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 04.01.2022; акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 04.02.2022, квитанцію від 04.02.2022 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 6500,00 грн.

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6500,00 грн.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Стороною відповідача не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню фактично понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 04.06.2020 та зареєстрований у реєстрі за № 19616, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК заборгованості у розмірі 19754 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн 94 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн 30 коп., а також на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 6500 грн 00 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50% судового збору, що підлягає відшкодуванню, сплаченого при поданні позову та поданні заяви про забезпечення позову згідно квитанцій АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № КМ39-НН5М-679К-6СЕН від 05.01.2022 та № Т1КМ-А9ХК-7Х18-37Т7 від 05.01.2022, у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн 30 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 21.08.2019, орган видачі - 5927, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, ;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 37-41 оф. 215, м. Київ, 01054;

третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, адреса: вул. Старосільська, 1 У, офіс №3, м. Київ, 02125.

Повне рішення суду складено 07.02.2022.

Суддя О. О. Огієнко