ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1037/21Головуючий у 1-й інстанції Запарожець Л.М.
Провадження № 22-ц/817/144/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та сторін апелянта ОСОБА_1 та його адвоката Муж В.В.; відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 608/1037/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року, ухваленого суддею Запорожець Л.М., повний текст рішення складено 28 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Чортківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовара Валерія Анатолійовича про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання недійсним рішення Чортківської міської ради від 10 жовтня 2002 рок № 62 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у власність громадянам» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки; визнання недійсним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0, 1397 га, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстрованого за № 2549; про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2002 року серії ТР № 2291, виданого ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1295; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016945, виданого ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00345; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016946, виданого ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00344,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Чортківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовара В.А. про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання недійсним рішення Чортківської міської ради від 10 жовтня 2002 рок № 62 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у власність громадянам» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки; визнання недійсним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0, 1397 га, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстрованого за № 2549; про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2002 року серії ТР № 2291, виданого ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1295; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016945, виданого ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00345; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016946, виданого ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00344.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі продажу від 26 квітня 1960 року ОСОБА_4 придбала житловий будинок за вказаною адресою. Відповідно до договору, будинковолодіння, яке дарувалось, знаходилось на земельній ділянці площею 910 кв.м. Рішенням Чортківської міської ради народних депутатів від 17.12.1993 року «Про передачу громадянам безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок» затверджено передачу безоплатно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 1366 кв.м. в АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем всього майна ОСОБА_4 , зокрема житлового будинку по АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 , що стверджується рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2009 року. Відповідач же виготовив Державний акт на земельну ділянку на підставі протиправного рішення Чортківської міської ради та подарував своїй дочці ОСОБА_3 незаконно. Та оскільки ОСОБА_2 безпідставно набув право власності на земельну ділянку, то усі подальші дії щодо розпорядження нею також є незаконними. Державний акт, що виданий ОСОБА_2 є незаконним та укладений договір дарування відповідно є також недійсним. Вважає, що позивачу ОСОБА_1 чиняться перешкоди в користуванні житловим будинком, оскільки він є власником будинку, який знаходиться на земельній ділянці, яка належить в даний час ОСОБА_3 .

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Чортківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовара Валерія Анатолійовича про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання недійсним рішення Чортківської міської ради від 10 жовтня 2002 рок № 62 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у власність громадянам» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки; визнання недійсним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0, 1397 га, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстрованого за № 2549; про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2002 року серії ТР № 2291, виданого ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1295; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016945, виданого ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00345; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016946, виданого ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00344 відмовлено.

Судові витрати покладено на сторони в межах ними понесених.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Муж В.В. просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року та винести нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачі безпідставно (незаконно) набули у власність земельну ділянку, на якій знаходиться приватний житловий будинок позивача.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Муж В.В. у якому зазначили, що в позовній заяві від 17.05.2021 року позивач вводив суд в оману, що ним не було подано до суду іншого позову з тим самим предметом і з тих самих підстав. Фактично, вперше предметом спору відносно земельної ділянки по АДРЕСА_1 був 2012 рік і тоді суд першої інстанції від 16.07.2012 року та апеляційної інстанції від 04.12.2012 року визнав його претензії на цю ділянку безпідставними.

Рішенням Чортківського районного суду від 25.01.2010 року ОСОБА_2 також визнано спадкоємцем по лінії матері.

Через 28 років ОСОБА_1 посилається на копію виписки з рішення Чортківської міської ради від 17.12.1993 року на якій немає мокрої печатки. Після цієї виписки ні син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (помер в 1995 році), ні внук ОСОБА_1 (якому було 25 років) не виробляли державний акт на землю, бо не мали наміру на ній працювати.

Уклавши договір довічного утримання від 17.11.2001 року він за згодою ОСОБА_4 від 10.10.2002 року виготовив державний акт на землю, погодивши межі з сусідами, уплативши всі кошти за його виготовлення. Отже, ОСОБА_4 ніколи не була власником оспорюваної земельної ділянки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Муж В.В. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник Чортківської міської ради та приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пивовар В.А. належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать їх підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення зі штрих кодами 54 9 та 53 0.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Чортківської міської ради та приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовар В.А.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що його права та інтереси позивача не порушені.

З даним висновком суду погоджується колегія суддів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 8 грудня 2009 року визнано право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно за законом, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 2291 від 30 жовтня 2002 року вбачається, що на підставі рішення Чортківської міської ради народних депутатів від 10 жовтня 2002 року № 3/4 ОСОБА_2 набув право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1397 га, що розташована на території Чортківської міської ради по АДРЕСА_1 . Землю передано для обслуговування житлового та господарських будівель 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0397 га.

З рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 8 грудня 2009 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 2291 від 30 жовтня 2002 року вбачається, що ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку, ще до смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Згідно договору дарування земельної ділянки від 17 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А., ОСОБА_2 подарував своїй дочці ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1397 кв.м, що знаходиться на території Чортківської міської ради по АДРЕСА_1 .

Також Державними актами серії ЯЛ № 016945 та серії ЯЛ № 016946 підтверджується право власності ОСОБА_3 на даний час на вище зазначену земельну ділянку.

Вказані факти були встановлені рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2012 року (суддя Парфенюк В.І.), яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , управління Держкомзему в Чортківському районі Тернопільської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2002 року серії ТР № 2291, виданого ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1295; про визнання незаконним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0, 1397 га по АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстрованого за № 2549; визнання незаконним та скасування Державного акту на земельну ділянку площе. 0,0397 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 серії ЯЛ № 016946, виданого ОСОБА_3 22 червня 2011 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00344 та визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0, 1000 квм. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 серії ЯЛ № 016945, виданого ОСОБА_3 22 червня 2011 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 00345 було відмовлено.

Дане рішення було залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року та не було оскаржене позивачем ОСОБА_1 в касаційному порядку.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Таким чином, ст. 1125 ЦК України визначає особливості спадкування прав на земельну ділянку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, норми Закону регулюють порядок переходу права власності чи права користування на земельну ділянку у разі набуття права власності на жилий будинок будівлю чи споруду в порядку спадкування або внаслідок укладення цивільно-правових угод.

Як було встановлено рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2021 року (суддя ОСОБА_6 ) ОСОБА_4 одночасно власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 та власником (користувачем земельної ділянки) за цією ж адресою, не була.

Крім цього, за життя ОСОБА_4 не здійснила жодних дій, передбачених чинним законодавством для оформлення права власності на спірну земельну ділянку та не оскаржила рішення міської ради та відповідні державні акти на право власності на землю на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Посилання ОСОБА_1 , як в позовній заяві, так і в апеляційній інстанції на те, що судом першої інстанції не враховано рішення Чортківської міської ради від 17 грудня 1993 року про безоплатну передачу ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1366 кв м є безпідставним, оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_4 своїм правом на приватизацію спірної земельної ділянки не скористалась під час свого життя, а не заперечувала про передачу цієї земельної ділянки ОСОБА_2 у 2002 році. Крім того, ці аргументи позивача були предметом обговорення ще у 2012 році під час слухання справи № 1916/1642/2012, рішення по якій набрало законної сили.

В зв`язку з цим відсутні підстави для спадкування ОСОБА_1 спірних об`єктів після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що земельна ділянка площею 0,1397 га, що розташована на території Чортківської міської ради по АДРЕСА_1 не входила до складу спадщини, оскільки на час смерті ОСОБА_4 не була її власником, а тому до позивача не може переходити право власності на цю земельну ділянку в порядку визначеному ч. 1 ст. 377, ч. 3 ст. 415, ст. 1225 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Згідно ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Підставою звернення до суду позивача є усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, однак будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів матеріали справи не містять.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року без зміни.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Н.М. Храпак

Г.М. Шевчук