Справа № 635/9649/14-ц
Провадження по справі № 46/635/73/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судового засідання Полоз М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», стягувач Акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до суду із заявою, якою просить замінити стягувача Акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. В обгтрунтування заяви посилався на те, що Харківським районним судом Харківської області було ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором №131-006/ФКВ-08 від 06 березня 2008 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк». На підставі виданого на виконання вищевказаного рішення суду виконавчого листа про стягнення заборгованості, Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області завершено виконавче провадження №51273115. 02 липня 2020 року між АТ «»Дельта Банк та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладений договір про відступлення прав вимоги №2273/К за умовами якого право вимоги до позичальника за зобовязаннями за кредитним договором №131-006/ФКВ-08 від 06 березня 2008 року перейшли до ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК УКкраїни, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 124 Конституції України, ст. 442 ЦПК України, а також узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постановах від 09 жовтня 2019 року №711/10368/2012 та від 20 листопада 2013 року №6-122цс13. Вважає необзідним також зауважити, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є підставою для відмови в заміні сторони (висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 09 жовтня 2019 року по справі №711/10368/2012). Як вже зазначалось, на виконання рішення суду, Харківським районним исудом Харківської області були видані банку виконавчі листи. Банк звернувся до органу ДВС із заявою про примусове виконання рішення суду. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання листа щодо боржника було завершено, однак банк не отримав копії відповідної постанови та оригіналу виконавчого листа після їх повернення органу ДВС. Згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимоги, оригінали виконавчих документів передані банком до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» не були. Крім того, станом на день подання вказаної заяви оригінал виконавчого документу щодо боржника на примусовому виконанні не перебуває. Отже, оригінал виконавчих листів щодо боржника у заявника та первісного стягувача відсутні, при цьому заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною . Наразі місцезнаходження виконавчих листів невідоме, отже вони є втраченими. Просить звернути увагу на те, що право отримання стягувачем дублікату виконавчого листа не залежить від причин його втрати. З приводу поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання представник заявника зазначив наступне. 02 жовтня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято постанову №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку. У зв`язку з проведенням ліквідації АТ «Дельта Банк» керівництво банку було повністю змінено, були закриті територіальні відділення банку та звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід справ. При цьому, процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Рішення Харківського районного суду Харківської області не виконане, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. Отже, перебування АТ «Делта Банк» в процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та порушення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення строку.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»- Семченкова Н.С. у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження за її відсутності. Стягувач та боржник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №635/328/15-ц, вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ Дельта Банк заборгованість за кредитним договором № 131-006/ФКВ-08 від 06 березня 2008 року в розмірі 868307 (вісімсот шістдесят вісім тисяч триста сім) гривень 49 копійок; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено; заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасуване, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково; з ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором № 131-006/ФКВ-08 від 06 березня 2008 року в розмірі 868307 (вісімсот шістдесят вісім тисяч триста сім) гривень 49 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта банк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня 00 копійок; в рещті позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим задоволено; визнано договір поруки № 131-006Zфпор-08 від 06 березня 2008 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 , припиненим.

Отже, саме рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року є остаточним та підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 07 липня 2015 року.

02 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (Новий кредитор) укладений Договір про відступлення прав вимоги №2273/К, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до Договору (Боржники), включаючи права вимоги до правонатсупників боржників, спадкоємців або інших осіб, до який перейшли обов`язки боржників за кредитним договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договоорами іпотеки (іпотечними догоаоорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням всіх змін, доповнень і додтаків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до Договору, а новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі 3807000 гривень. Згідно платіжного доручення №15 від 11 червня 2020 року вказана сума була сплачена ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь АТ «Дельта Банк». В переліку документів, переданих Новому кредитору з боку Банук відповідно до вказаного договору згідно Акту приймання-передачі кредитних, судових та позасудових справ від 02 липня 2020 року, містяться документи на ОСОБА_1 щодо його кредитних зобов`язань за кредитним договором №131-006/ФКВ-08 від 03 червня 2008 року (за номером 630).

Як свідчать матеріали справи, 19 червня 2015 року копію вищевказаного рішення суду від 07 травня 2015 року отримав представник ПАТ «Дельта Банк», про що в матеріалах справи мається поштове зворотне повідомлення.

Відомості щодо отримання виконавчих листів щодо виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року позивачем ПАТ «Дельта Банк» матеріали справи не містять.

Як вбачається зі змісту листа старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) №3305 від 07 лютого 2022 року, виконавчий лист №635/9649/14-ц, виданий Харківським районним судом Харківської області на підставі рішення суду від 07 травня 2015 року відносно боржника ОСОБА_1 на виконанні у відділі примусового виконання рішень суду не перебував.

Натомість, із вказаного листа вбачається, що у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження №51273115 за виконавчим листом №641/12454/14-ц, виданим 20 квітня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованості в сумі 752016,34 гривень, яке 22 серпня 2019 року завершено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, посилання представника заявника щодо завершення виконавчого провадження №51273115 з приводу виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №131-006/ФКВ-08 від 03 червня 2008 року є безпідставними, оскільки вказане виконавче провадження стосується виконання іншого рішення суду, яке було ухвалене Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Згідно з пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

Тоді як матеріали справи не містять взагалі відомостей щодо видачі виконавчих листів на виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення процесуальних дій з пред`явлення виконавчих листів до виконання), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (ч.2 вказаної статті).

Згідно положень статті 23вказаного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до положень ч.2 ст.24 вказаного Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічне положення закріплено у статті 12 діючої редакції Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, доведеність причин пропуску цього строку, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, покладається на заявника.

Отже, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення суд від 07 травня 2015 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (ч.1 ст.294 ЦПК України в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного заочного рішення суд).

Так, оскільки рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року набрало законної сили 07 липня 2015 року, граничним строком пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання є 07 липня 2016 року.

Між тим, як вже зазначалось вище, матеріали справи не містять відомостей про те, що виконавчі листи були видачі стягувачу, були пред`явлені до виконання та, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання переривався.

Як зазначає заявник у своїй заяві в обґрунтування вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, строк було пропущено через процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», скороченням штату, звільнення працівників відповідальних за супровід судових справ, що стало наслідком втрати виконавчого документу та порушенням строків. Крім того, при укладенні договору відступлення прав вимоги, до нового кредитора виконавчий документ не передавався згідно акту приймання-передачі.

Однак наведені заявником причини пропуску строку не є поважними та не є безумовною та достатньою підставою для поновлення пропущеного строку.

Так, дійсно згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» та постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», починаючи з 05 жовтня 2015 року відкрито ліквідаційну процедуру.

Разом з тим, за змістом статей 36, 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після запровадження тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження, а Фонд (уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Отже, в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в зазначеній банківській установі діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в межах своїх повноважень мала об`єктивну можливість з`ясувати обставини виконання рішення суду, однак вказаним правом така особа не скористалась .

ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів єдиною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначає відсутність виконавчих листів серед документів, які були передані товариству після відступлення права вимоги.

Як суд зазначав вище, виконавчий лист №635/9649/14-ц, виданий Харківським районним судом Харківської області на підставі рішення суду від 07 травня 2015 року відносно боржника ОСОБА_1 на виконанні у відділі примусового виконання рішень суду не перебував, про що вбачається зі змісту листа старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) №3305 від 07 лютого 2022 року.

Між тим, про відступлення прав вимоги №2273/К, був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 02 липня 2020 року, тобто вже після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заявник не надав суду належних та допустимих доказів того, що попередній стягувач АТ «Дельта Банк» з поважних причин не мав можливості пред`явити виконавчий документ до виконання.

Стягувач виконавчого провадження не був позбавлений можливості цікавитись ходом виконання виконавчого провадження, своєчасно вчиняти виконавчі дії, як з отримання оригіналу чи дубліката виконавчого листа, так і пред`явленням його до виконання.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем АТ «Дельта Банк» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Стягувач АТ «Дельта Банк», як юридична особа, зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС та приватних виконавців.

Отже, суд вважає, що зазначені заявником причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа щодо виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року відносно ОСОБА_1 до виконання не є поважними.

Відповідно, підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Відповідно до пп. 17.4 п.17 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, вимога про видачу дубліката виконавчого листа також не може бути задоволена, оскільки дублікат може видаватись до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, строк для пред`явлення виконавчого документа не поновлено. Крім того, судом не встановлено втрату виконавчого документу.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що заявником не надано суду доказів поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання, відтак вимоги про поновлення строку та видачу дублікату виконавчого листа задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про заміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 442 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 442 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

Судом встановлено, що виконавчі листи за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року не пред`являлись до примусового виконання, як судовий процес, так і виконавче провадження на час розгляду цієї заяви відсутні, а строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився, що також встановлено судом. Зазначені обставини виключають можливість заміни стягувача правонаступником на підставі статті 442 ЦПК України.

Як встановлено судом, 19 червня 2015 року копію вищевказаного рішення суду отримав представник ПАТ «Дельта Банк», відомості щодо отримання виконавчих листів за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року позивачем ПАТ «Дельта Банк» матеріали справи не містять.

На час укладення Договору про відступлення прав вимоги від №2273/К від 02 липня 2020 року строк пред`явлення до виконання виконавчих листів за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року сплив більш ніж на п`ять років. Отже, в набувача таких майнових прав не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків у судовому порядку.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

Разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 55 ЦПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, яка відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 15.09.2021 у справі № 727/9430/13-ц при розгляд справи щодо заміни сторони виконавчого проовадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 260, 273, 433, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», стягувач Акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2022 року.

Суддя Т.В.Бобко