Провадження № 2-др/752/15/22
19.01.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Гладибороди Л.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Неженець-Чеканової Натели Євгенівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 15 липня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 100973, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості за кредитним договором № 00-478685 від 18 жовтня 2019 р. в розмірі 20 400,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Качай Гроші» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 362,00 грн. ( а.с. 62)

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ТОВ "Качай Гроші" судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 05 жовтня 2021 року між Адвокатським об"єднанням "Юрвіста" та ОСОБА_1 укладена угода № 05-10/2021-1 про надання правової (юридичної) допомоги, за умовами якої адвокатом Неженець-Чекановою Н.Є. надано позивачу професійні правничі послуги, вартістю 7000,00 грн.

Відповідач ТОВ "Качай гроші" надіслав до суду заперечення на заяву про стягнення правової допомоги. Просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки, на думку відповідача, витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, неспівмірні зі складністю справи та не обгрунтовано завищені.

В судовому заіданні заявник підтримав вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Юрвіста» в особі керуючого партнера Неженець-Чекановою Н.Є. була укладено угода № 05-10/2021-1 про надання правової (юридичної ) допомоги. (а.с.71)

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг 06.11.2021р. сторонами узгоджено надані послуги та їх вартість усумі 7 000 грн. (а.с. 73)

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду квитанцію від 05 жовтня 2021 року на суму 7000,00 грн. (а.с. 74).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 сплатила вартість наданої їй юридичної допомоги у вказаному розмірі.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц роз`яснено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п. 44 постанови).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року в справі № 910/3437/19).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі 305/1042/16-ц та інших.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність розрахунку витрат, або про неналежність послуг адвоката до цієї справи, ТОВ "Качай гроші" не надано.

Суд враховує, що ТОВ "Качай гроші" в запереченнях взагалі не зазначено, яку вартість судових витрат відповідач вважає співмірною зі складністю цієї справи, а доводи відповідача зводяться до узагальнених аргументів, що складність справи і наданих адвокатських послуг є незначною.

Враховуючи наведене, доводи заперечення відповідача в цій частині відхиляються судом як необґрунтовані.

В даній справі, встановивши, що ОСОБА_1 було укладено із адвокатським бюро договір про надання правничої допомоги, в якому сторони обумовили вартість послуг правової допомоги, порядок розрахунку, в подальшому склали додаткову угоду, в якій наведено детальний опис наданих послуг з зазначенням часу і вартості і заявник оплатила їх, на підтвердження чого надала квитанцію на перерахування 7 000 грн., суд вважає, що заявником доведено фактичний розмір понесених нею витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню шляхом стягнення з ТОВ "Качай гроші", виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності і вважаючи такий розмір витрат обґрунтованим та співмірним, виходячи зі складності справи, виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 220 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Неженець -Чеканової Натели Євгенівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», треті особи - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» () на користь ОСОБА_1 7 000,00 грн. витрат, пов"язаних з наданням правової допомоги.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: