УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/36/22

14 лютого 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О.С.

з участю секретаря Рубельського О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, трьох відсотків річних та інфляційної складової від суми заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Національної академії внутрішніх справ( далі по тексту НАВС) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, трьох відсотків річних та інфляційної складової від суми заборгованості в розмірі 106897.40 грн.

В обґрунтування зазначає, що відповідно до наказу ректора НАВС від 28.07.2016 року, ОСОБА_1 зараховано курсантом на перший курс денної форми навчання НАВС. Після закінчення навчання ОСОБА_1 видано диплом, відповідно до наказу НАВС від 04.07.2020 року та направлено до місця проходження служби, наказом ГУНП в Рівненській області від 23.11.2020 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажання. Відповідно до типового договору, на підставі якого курсанти проходять підготовку, ОСОБА_1 навчалася за рахунок державного бюджету і зобов`язувалася після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Оскільки, ОСОБА_1 не відпрацювала три роки після закінчення навчання, представник НАВС просить стягнуть з ОСОБА_1 витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

Представник позивача НАВС в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності та про закриття провадження у справі, оскільки даний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу НАВС №94 о/с від 28.07.2016 року відповідачку ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття вищої освіти за державним замовленням з положенням табірного збору, з 16 серпня 2016 року.(а.с.22)

Згідно витягу з наказу НАВС №556 від 04.07.2020 року, відповідачці ОСОБА_1 присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за спеціальністю право та видано диплом.(а.с.23)

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, перш за все цивільних, господарських та адміністративних між собою. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

В пункті другому статті четвертої КАС зазначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною четвертою статті 5 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Отже, працівник поліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Відповідно до ст.74 Закону України Про Національну поліцію, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що наказом Головного управління національної поліції в Рівненській області №182 о/с від 23.11.2020 року відповідачку ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.(а.с.24)

Курсанти вищих навчальних закладів МВС України проходять підготовку на підставі договору про підготовку фахівця, затвердженого Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України».(а.с.18)

Згідно п.2.1.3 Типового договору виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. (а.с.19-21)

Пунктом 2.3.6 Типового договору, особа зобов`язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставам, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.(а.с.19-21)

Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18).

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, трьох відсотків річних та інфляційної складової від суми заборгованості підлягає закриттю, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі №564/36/22 за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, трьох відсотків річних та інфляційної складової від суми заборгованості - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали складено 16 лютого 2022 року.

СуддяО. С. Цвіркун