Справа 206/5742/21
Провадження 2/206/289/22
14 лютого 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Малихіної В.В.,
при секретареві Мороз В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2021 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивачів 14.02.2022 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, зазначивши, що обставини викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складено відповідний актовий запис № 1022 (а.с. 22).
З лікарського свідоцтва про смерть № 2167 (остаточне) від 29.10.2020 вбачається, що ОСОБА_4 померла внаслідок нещасного випадку поза виробництвом. Причина смерті: поліорганна недостатність. Пішохід травмований при зіткненні з легковим автомобілем, вантажним типу пікам чи автофургоном. Місце й обставини, при яких відбулась травма: збита легковиком по вул. Курсантська. Причина смерті встановлена судово-медичним експертом Рябченко С.М. (а.с. 23).
ОСОБА_1 був чоловіком ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 24).
ОСОБА_2 є донькою загиблої ОСОБА_4 , що вбачається зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 (а.с. 25).
Відповідно до довідки від 27.11.2020 № 333 ОСОБА_2 у 2017 році вступила до Дніпровського професійно залізничного ліцею в м. Дніпро. Термін закінчення навчального закладу 08.02.2021 (а.с. 26).
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2021 стягнуто з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 30000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди (а.с.а.с.53-55).

Окрім того, вказаним рішенням встановлено, що 21.10.2020 транспортний засіб ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 збив пішохода ОСОБА_4 , яка внаслідок тілесних ушкоджень померла в реанімації лікарні 27.10.2020.

Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, зі страхової компанії стягнуто моральну шкоду на користь чоловіка та доньки померлої ОСОБА_4 у розмірі 30000,00 грн. кожному (а.с.а.с. 48-55).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі встановлених обставин та наданих доказів, суд вважає, що ОСОБА_3 , як особа, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за моральну шкоду, завдану таким джерелом, на користь позивачів з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, а позивачами доведене право на відшкодування відповідачем моральної шкоди, яка була їм спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом враховані доводи позивачів щодо наявних у них моральних переживань та зміну способу життя внаслідок смерті ОСОБА_4 , вважає доведеним факт наявності негативних наслідків для позивачів, які змінили спосіб життя та втрату реалізації звичної діяльності. Проте вважає, що зазначений позивачами розмір моральної шкоди не є співмірним з тяжкістю отриманих моральних страждань та тими негативними наслідками, про які вказують позивачі, окрім того, суд враховує виплачену страховою компанію страхової виплати за моральну шкоду, а тому доцільним буде встановлення суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. 00 коп. кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Пунктом 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Відповідно ч 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що у справі позивачі звільнені від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-83, 133, 141, 263-265, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), моральну шкоду, завдану внаслідок смерті дружини в розмірі 50000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_6 ), моральну шкоду, завдану внаслідок смерті матері в розмірі 50000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна