Справа № 464/7097/21
пр.№ 2/464/76/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2022 Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Чорна С.З.

за участю секретаря Бень І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», тертя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, -

встановив:

01 жовтня 2021 року до Сихівського районного суду м.Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису, вчиненого 20.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 75677, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 105 259,64, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач послалася на відсутність законних підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, без наявності документа, що підтверджує безспірність заборгованості, за відсутності інформування позивача про вчинення виконавчого напису та доказів отримання позивачем такого повідомлення.

Ухвалою суду від 01.10.2021 заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Застосовано заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом від 20.06.2021 вчиненим приватним нотаріусом Київськогого міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованим за реєстровим №75677 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у сумі 105 259,64 грн., ВП №66923173 до завершення розгляду справи №464/7097/21 та набранням рішення законної сили.

Ухвалою суду від 01.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного провадження.

29.10.2022 від представника позивача ОСОБА_2 до суду поступили: заява про виправлення описки в назві приватного нотаріуса, письмові пояснення та заява щодо витрат на правову допомогу в сумі 5 000грн.

Судом задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 від 29.10.2021 та змінено назву приватного нотаріуса з Остапенко Є.М. на Грисюк О.В.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

У зазначений відповідачу ТзОВ «Вердикт Капітал» строк в ухвалі від 01.10.2021 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, представник відповідача не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання представник відповідача не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час та місце проведення такого.

Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

У зв`язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»про вчинення виконавчого напису, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 75677 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»заборгованості за кредитним договором 500965799 від 27 листопада 2014 року укладеним з АТ «Альфа Банк» правонаступником якого є ТзОВ «Вердикт Капітал» в сумі 104 609 грн 64 коп.

Приватним виконавцем Ільчишин Л.В. 23.09.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 75677, вчиненого 12.06.2021 та розпочато процедуру примусового виконання.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 2 наведеного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 рок, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 20.06.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Разом з тим, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимогст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Однак, відповідачем не було надано суду первинні бухгалтерські документи, які би підтверджували безспірність заборгованості та видачу кредитних коштів, а також докази отримання відповідачем права вимоги, оскільки договори з відступлення прав вимоги відсутні.

Також, суду не доведений факт повідомлення позивача не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань, а також не надано доказів на підтвердження отримання цієї вимоги позивачем.

Згідно із ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, враховуючи наведені вище вимоги до виконавчого напису, в тому числі і перелік дій, що передують його видачі, суд враховує відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення всіх необхідних дій нотаріусом та заявником (відповідачем), що стали наслідком видачі виконавчого напису, які б свідчили про безспірність заборгованості. В той же час, суд враховує, що оскільки оспорюваний виконавчий напис видавався нотаріусом на підставі документів, наданих відповідачем, останній мав реальну можливість надати їх до суду з метою доведення безпідставності позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається, як на підставу свого позову, уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що правнича допомога позивачеві надавалась адвокатом Пащук А.І. на підставі договору про надання правничої допомоги № 020302/21 від 03.02.2021.

Згідно акту виконаних робіт від 29.10.2021 та квитанції від 29.10.2021 ОСОБА_1 сплатила адвокату 5 000,00 грн за правничу допомогу.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу, із врахуванням того, що іншою стороною не заявлено клопотання про зменшення таких витрат, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. є співмірними із складністю справи та обсягом правничої допомоги у справі, відтак розмір таких витрат можна вважати необхідними і неминучими для позивача, яка була змушена до залучення професійної допомоги адвоката.

Окрім цього, у матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору у розмірі 908 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 454 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого останнім судового збору, а саме 1 362 грн. (908 грн.+454 грн.).

На підставі Закону України «Про нотаріат» та керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 280-282 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №75677, вчинений 20.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 105 259,64грн. в тому числі плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 1 362 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», , м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз,5б.

Третя особа:приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., Київська область, м.Вишневе, вул.Європейська,11/2.

Суддя С.З.Чорна