Справа № 127/7379/21
Провадження № 22-ц/801/421/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 рокуСправа № 127/7379/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Олійник Г.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області - Морозюк Наталія Анатоліївна, Департамент архітектурно - будівельного контролю Вінницької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області - Морозюк Наталії Анатоліївни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Короля О.П., в залі суду,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області - Морозюк Наталія Анатоліївна, Департамент архітектурно - будівельного контролю Вінницької міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року застосовано заходи процесуального примусу до третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області Морозюк Наталії Анатоліївни у виді штрафу в розмірі 2 000 грн в дохід державного бюджету.

Застосовуючи заходи процесуального примусу до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області Морозюк Н.А., суд першої інстанції виходив з того, що останньою у встановлений судом строк не виконано в повному обсязі ухвалу суду від 01.12.2021, якою визнано обов`язковою явку в судове засідання державного реєстратора Морозюк Н.А. і визначено строк для надання доказів до 17.12.2021. Ненадання витребуваних судом доказів створило протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області Морозюк Н.А. подала апеляційну скаргу, у якій вказано, що дана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, постановленою за неправильного застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, у апеляційній скарзі зазначено, що копія реєстраційної справи на вимогу суду була надіслана 14.12.2021 із врахуванням того, що судовий запит (повідомлення) було отримано нею 13.12.2021.

Також, скаржник вказала, що вона не може бути третьою стороною у справі як фізична особа, оскільки предметом позову є скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області, тоді як остання має лише цивільно правові відносини з даною юридичною особою. Літинська селищна рада не надавала до суду доручення на представництво її інтересів ОСОБА_3 .

Крім того, в обгрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначила, що селищною радою на вимогу суду надавались копії матеріалів електронної реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 . Такі матеріали надавались у квітні, вересні та у грудні 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та вирішити питання розподілу судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 вказав, що апеляційна скарга є необгрунтованою, а її доводи безпідставними, посилаючись на те, що 17.12.2021 ОСОБА_3 було надіслано на адресу суду лише частину копій документів витребуваної реєстраційної справи, однак не було надано документів про прийняття нею рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно ОСОБА_2 , що є предметом судового розгляду, а тому просив залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у ній, а також апеляційну скаргу підтримали відповідач ОСОБА_2 та її представник.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, надавши при цьому відповідні пояснення.

Представник третьої особи Департаменту архітектурно - будівельного контролю Вінницької міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 272 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області - Морозюк Наталія Анатоліївна, Департамент архітектурно - будівельного контролю Вінницької міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

При розгляді справи представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів у державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області Морозюк Наталії Анатоліївни, а саме реєстраційної справи щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «Д» з терасою літ. «д», погребом «п/д», мансардою «м/д» по АДРЕСА_1 , індексний номер 55600353 від 09.12.2020.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 01.12.2021 без видалення до нарадчої кімнати, судом визнано обов`язковою явку в судове засідання третьої особи державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області Морозюк Наталії Анатоліївни та представника третьої особи Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради і визначено строк для надання доказів до 17.12.2021.

Відповідно до розписки, копію супровідного листа від 01.12.2021, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області Морозюк Н.А., отримала 13.12.2021.

14 грудня 2021 року Літинською селищною радою на адресу суду направлено документи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 , а саме: Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, копію договору купівлі продажу від 26.04.1991, технічний паспорт (а.с. 61 - 67).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Морозюк Наталії Анатоліївни застосовано заходи процесуального примусу у зв`язку із виконанням ухвали суду не в повному обсязі, і що ненадання витребуваних судом доказів створило протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом частин третьої та сьомої статті 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання учасника справи суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з частиною першою та другою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Підпунктами 2, 6 частини другої статті 43 ЦПК України визначено, що до обов`язків учасників справи, зокрема, відноситься обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також обов`язок виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною третьою статті 43 ЦПК України у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до пунктів 1 - 3 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Згідно з частиною другою статті 148 ЦПК України, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що державним реєстратором не надано без поважних причин доказів, витребуваних ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року та не повідомлено суд про неможливість подати ці докази, оскільки, як встановлено судом, 16 грудня 2021 року на виконання вимог вказаної ухвали про витребування доказів, Літинською селищною радою, за вихідним від 14.12.2021, надано документи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 , а саме: Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, копію договору купівлі продажу від 26.04.1991, технічний паспорт (а.с. 61 - 67).

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року не конкретизовано які саме документи реєстраційної справи було витребувано у державного реєстратора.

Відтак, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що державним реєстратором були надані документи, витребувані протокольною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року, тому дії ОСОБА_3 не можна розцінювати як невиконання процесуального обов`язку та зловживання процесуальними правами.

У статті 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено нею.

У Цивільному процесуальному кодексі України не наведено вичерпний перелік дій, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням правами чи обов`язками. Конкретизовано лише те, що такі дії мають здійснювати протиправне перешкоджання у здійсненні судочинства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 02 грудня 2010 у справі "Шульга проти України"). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі завдання саме державних органів (рішення від 20 січня 2011 року у справі "Мусієнко проти України").

Тим більше, заходи процесуального примусу не можна розглядати як вид відповідальності, а тим паче як покарання, оскільки вони покликані забезпечити виконання правил цивільного судочинства, а не покарати особу. Тобто вони повинні спонукати особу припинити протиправні дії, спрямовані особою на перешкоджання судочинства.

Притягуючи державного реєстратора Морозюк Н.А. до відповідальності у виді штрафу за невиконання у повному обсязі ухвали суду від 01.12.2021 та ненадання витребуваних доказів, суд не звернув уваги на зазначені вище норми, не врахував, що 16 грудня 2021 року на виконання вимог вищевказаної ухвали суду від 01 грудня 2021 року про витребування доказів, від Літинської селищної ради надійшли документи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 , тому дії ОСОБА_3 не можна розцінювати як такі, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом порушено норми процесуального права, та підстави для стягнення штрафу з ОСОБА_3 відсутні, оскільки в даному випадку, дії чи бездіяльність останньої не свідчать, що вони суперечать завданням цивільного судочинства, а обставин, які б вказували на те, що дії державного реєстратора спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає в діях державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 невиконання процесуального обов`язку та ознак зловживання наданими їй процесуальними правами, правові підстави для накладення на неї в порядку ст. 148 ЦПК України заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Оскільки постанова апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає, тобто розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області - Морозюк Наталії Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук