Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/250/20
Провадження 4-с/483/2/2022
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2022 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.

за участю секретаря Марчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Очаківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Онянової Олени Вікторівни,

В С Т А Н О В И В :

06 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Очаківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДВС) Онянової О.В.

Станом на 04 лютого 2022 року справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_2 , яку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 66/0/15-22 від 25 січня 2022 року звільнено з посади судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

04 лютого 2022 року відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду на підставі розпорядження керівника апарату суду № 104 від 04 лютого 2022 року здійснено призначення повторного автоматизованого розподілу вказаної справи, яким визначено головуючим суддю Рак Л.М.

Скарга ОСОБА_1 обґрунтовується тим, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження ВП № 63352581 з примусового виконання виконавчого листа №483/250/20 від 09 жовтня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з невиконанням рішення суду боржником державним виконавцем було застосовано заходи примусового виконання рішення, а саме встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 05 січня 2022 року заявниці стало відомо, що постановою державного виконавця від 24 грудня 2021 року скасоване тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортного засобу, однак заборгованість з аліментів останнім не сплачено. Підставою для скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_3 стала його заява від 23 грудня 2021 року, а також довідка ВК ОАТК «Фаєтон» та витяг з ЄДРЮОФОПтГФ від 21 грудня 2021 року, в якому зазначений КВЕД 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення». Вважала, що у державного виконавця були відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 , оскільки останнім не було надано повний перелік документів на підтвердження надання ним послуг з перевезення пасажирів, зокрема ліцензія, договір з органами державної влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, посвідчення водія відповідної категорії тощо, а також на надано належних доказів працевлаштування боржника до ВК ОАТК «Фаєтон» водієм. Посилаючись на викладене, просила визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 24 грудня 2021 року про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами.

Особи, які беруть участь у розгляді скарги, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, до суду не з`явилися. Представник заявниці та державний виконавець надали заяви про розгляд скарги за їхньої відсутності, представник заявниці також вказав, що повністю підтримує вимоги скарги, державний виконавець, крім цього, надала письмовий відзив на скаргу, в якому зазначила, що остання не ґрунтується на вимогах закону та просила відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та письмові документи, що додані учасниками справи до скарги, суд дійшов такого.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зі змісту п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року випливає, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що рішенням Очаківського міськрайонного суду від 03 липня 2021 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19 лютого 2020 року і досягнення дитиною повноліття (а.с. 184-185).

Вказане судове рішення знаходиться на примусовому виконанні у Очаківському відділі ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження ВП № 63352581 (а.с. 185 зв. бік).

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв`язку з виникненням заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів головним державним виконавцем відділу ДВС Оняновою О.В. було винесено постанови від 02 березня 2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с. 227, 229, 231, 233).

Крім того, 17 лютого 2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 222).

11 жовтня 2021 року, 10 грудня 2021 року та 23 грудня 2021 року ОСОБА_3 звертався до відділу ДВС з заявами про зняття обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що він є приватним підприємцем і працює водієм у ВК ОАТК «Фаєтон» (а.с. 237, 239, 242).

На підтвердження вищевказаного боржником ОСОБА_3 державному виконавцеві було надано довідку № 9 від 28 вересня 2021 року ВК ОАТК «Фаєтон» про те, що він працює водієм у вказаному автотранспортному кооперативі (а.с. 238), а також витяг з ЄДРЮОФОПтГФ від 21 грудня 2021 року, згідно з яким він зареєстрований як фізична особа-підприємець з видом економічної діяльності 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення» (основний) (а.с 243).

Постановою державного виконавця від 24 грудня 2021 року на підставі п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві користування транспортними засобами (а.с. 250).

Частиною десятою ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Таким чином, боржником державному виконавцю було доведено той факт, що основним видом його діяльності є перевезення пасажирів, що складає основне законне джерело засобів для існування.

Доводи заявниці про те, що ОСОБА_3 не було надано повний перелік документів, що підтверджували б надання ним послуг з перевезення пасажирів, зокрема ліцензію, договір з органами державної влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, посвідчення водія відповідної категорії тощо, а також на надано належних доказів працевлаштування боржника до ВК ОАТК «Фаєтон» водієм суд не може взяти до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно з п. 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний виконавець відділу ДВС не наділений повноваженнями здійснювати контроль за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, як і не наділений повноваженням надавати оцінку наданим документам, у даному випадку довідці ВК ОАТК «Фаєтон» № 9 від 28 вересня 2021 року.

Враховуючи викладене вище, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, виходячи із приписів ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо заборони застосування тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами у разі, якщо таке обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах закону і є такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Очаківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Онянової Олени Вікторівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днівз дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: