ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1286/22 Справа № 175/849/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1 -

адвоката Гармидера Андрія Андрійовича,

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , Відділ державного архітектурного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення незаконного будівництва, -

ВСТАНОВИЛА:

Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 17 грудня 2020 року постановлено ухвалу, згідно якої суд задовольнив заяву представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Біленко Марії Сергіївни про забезпечення доказів, а саме зобов`язано ОСОБА_1 допустити посадових осіб Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради для проведення позапланової перевірки відповідності об`єкта будівництва будівельним нормам, стандартам і правилам, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду містобудівні умови та обмеження, всю проектну документацію на об`єкт містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З цією ухвалою не погодилася ОСОБА_1 , яка через свого представника адвоката Гармидера А.А. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість через те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, 31 січня 2022 року подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що у відповідності до ст.ст.76-81 ЦПК України сторона має право просити суд посприяти у добутті доказів, що не може надати суду самостійно, при цьому зазначає, що предметом спору є саме здійснення будівництва відповідачем на суміжній земельній ділянці з позивачами, що призводить до порушення їх прав, як власників, та руйнування їх об`єктів нерухомого майна, за для чого необхідно позивачам доведення суду незаконності, на їх думку, будівництва відповідача шляхом надання в обґрунтування своїх аргументів умовами містобудування, проектною документацією на об`єкт містобудування та проведення перевірки відповідним органом відповідності об`єкту будівництва будівельним нормам, стандартам і правилам, а за цих обставин позивач ОСОБА_2 просить задовольнити апеляційну скаргу та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники процесу своїм правом, встановленим положеннями ст 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Забезпечуючи докази у справі шляхом зобов`язання ОСОБА_1 допустити посадових осіб Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради для проведення позапланової перевірки відповідності об`єкта будівництва будівельним нормам, стандартам і правилам, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання ОСОБА_1 надати суду містобудівні умови та обмеження, всю проектну документацію на об`єкт містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції, керуючись ст. 76, ч.1 ст. 116, п.3 ч.4 ст. 118 ЦПК України, мотивував свій висновок тим, що невжиття таких заходів може призвести до неможливості подання доказів або ускладнити вирішення справи по суті.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком районного суду та вважає його обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Підстави та порядок забезпечення доказів визначені ст. 116 ЦПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч.2 ст. 116 ЦПК).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 вказаної статті заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Витребовувані позивачем документи проектної документації та допуск посадових осіб Відділу ДАБК Обухівської селищної ради для проведення позапланової перевірки відповідності об`єкта будівництва будівельним нормам, стандартам і правилам за адресою: АДРЕСА_1 , стосуються предмету доказування при вирішенні питання про знесення незаконного будівництва, за позовними вимогами позивача, а збирання та подання таких доказів для позивача є утрудненим, що в своїй сукупності створює перешкоди для розгляду справи по суті та порушення прав та обов`язків позивача в наданні таких доказів.

Доводи відповідача ОСОБА_1 та її представника про те, що заявником не наведено підстав, якими можна було б припустити, що засіб доказування може бути втрачений або збирання та подання відповідних доказів стане згодом неможливим, суд до уваги не приймає, оскільки заявник посилається не на втрату таких доказів у майбутньому, а на неможливість добуття в позасудовий спосіб таких доказів для обґрунтування своїх позовних вимог, обставини чого відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України дають підстави для вжиття заходів забезпечення у визначені ст. 117 ЦПК України способи, що і було дотримано судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, суд першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення доказів, її обґрунтування та додані до неї матеріали у їх сукупності, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності спору між сторонами щодо оскарження законності будівництва, яке проводить відповідач, що є предметом як позову, так і вжитих заходів доказування позовних вимог позивача, при цьому не порушуючи права та інтереси відповідача, дійшов вірного висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення доказів у зазначений в ухвалі суду від 17 грудня 2020 року спосіб.

За таких обставин, доводи апелянта про недоведеність необхідності у примусовому збиранні таких доказів, чи їх втраті або пошкодженні, знищенні та неможливості подати їх самостійно є безпідставними, оскільки витребовувані судом першої інстанції документи та вчинення дій відповідачем прямо стосуються предмету доказування аргументів сторони позивача, що, в силу ст.ст.79-81 ЦПК України, є обов`язком учасника справи, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову в задоволенні заявленої заяви, як про це просить відповідач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гармидера Андрія Андрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 17 грудня 2020 року про забезпечення доказів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров