Справа № 501/1108/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя Тюмін Ю.О.

Секретар судового засідання Неверовська Л.Ю.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Вимоги позивача:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену гарантійну суму за попереднім договором від 03.03.2021 р. у розмірі 14 000 грн. та понесені збитки у розмірі 14 000 грн., а також судові витрати.

Стислий виклад позиції позивача

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 03.03.2021р. між нею та ОСОБА_2 був укладений попередній договір щодо купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаним договором домовились про укладення основного договору в строк не пізніше 03.04.202р. Вона 03.03.2021р. передала відповідачці 14000,0 грн. авансу та сплатила агентству нерухомості «Магнат» 14000,0 грн. за їхні послуги. В обумовлений попереднім договором строк відповідачка відмовилась укладати договір купівлі-продажу нерухомого майна та відмовилась повертати отриманий аванс в розмірі 14000,00 грн. в зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду пояснення в судовому засіданні та відзив на позовну заяву (2829) в якому вказала, що дійсно 03.03.2021р. між нею та ОСОБА_1 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна та вона, відповідно до умов якого вони основний договір мав бути укладений в строк не пізніше 3 квітня 2021 р. Відповідно до п.13 договору отримала від позивачки 14000,0 грн. В березні 2021 року до 02 квітня 2021 року вона перебувала на лікуванні. В той же день 02 квітня 2021 року ріелтор по телефону повідомив їй, що покупець відмовилася від покупки. 3 та 4 квітня були вихідними днями (субота та неділя) і тому ріелтор склав довідку про те, що в понеділок 5 квітня покупець відмовилася від укладення договору, хоча вона (відповідачка) була готова укласти договір. Аванс в розмірі 14000,0 не підлягає поверненню, оскільки це покупець відмовилася від укладення договору. В задоволені позову просила відмовити.

Встановлені судом обставини

03.03.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у простій письмовій формі був укладений попередній договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли згоди про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 не пізніше 03.04.2021 р. (а.с.10).

П.13 попереднього договору (надалі Договір) передбачено, що в забезпечення виконання умов договору покупець передає продавцю грошові кошти у розмірі 14000,0 грн.

ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 14000,0 грн., обставина визнана сторонами

03.03.2021р. між агенством нерухомості «Магнат» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг та позивачка сплатила агентству за його послуги 14000,0 грн. (а.с.11).

З 24 березня 2021 року по 02 квітня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 перебувала на лікуванні, що підтверджується копією виписки стаціонарного хворого (а.с. 34).

Відповідно до даних довідки, виданої ОСОБА_3 , він підтверджує, що 05.04.2021 р. ОСОБА_1 відмовилася від купівлі (а.с. 33).

Судом встановлено, що починаючи з 5 квітня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 була готова укласти договір купівлі-продажу, однак через незгоду позивачки ОСОБА_2 такий договір після спливу терміну 03.03.2021 р., між сторонами так і не був укладений.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким суд керувався

Ч. 1 ст. 635 ЦК України передбачає, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Ч. 2 ст. 635 ЦК України передбачає, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Однак, абз. 4 ч. 1 ст. 635 ЦК України передбачає, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

А ст. 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки сторони попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна уклали у простій письмовій формі, що суперечить вимогам ст.ст. 635, 657 ЦК України, то у відповідності до вимог ст.220 ЦК України такий договір є нікчемним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на виконання недійсного попереднього договору отримала грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 14000,0 грн., то у відповідності до вимог ст.216 ЦК України вказані грошові кошти підлягають поверненню ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачки грошових коштів, які ОСОБА_1 сплатила агентству нерухомості «Магнат» у розмірі 14000,0 грн., то суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню.

По-перше, у відповідності до вимог ст.216 ЦК України у разі нікчемності договору кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вказану грошову суму ОСОБА_2 не отримувала, а агентство нерухомості не є стороною попереднього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Позивачем не надано доказів, що збитки, що полягали у сплаті послуг агенству нерухомості в сумі 14 000 грн.

Адже як встановлено в судовому засіданні, агенство виконало умови договору та все підготувало для укладення правочину, який була згодна укласти відповідачка відповідачка після одужання, незважаючи на сплив терміну, обумовленого в нікчемному попередньому договорі.

Тому відсутні обставини стверджувати, що ці збитки виникли з вини відповідачки.

Ч. 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно квитанцій (а.с.1а,8), позивач платила судовий збір у розмірі 908,0 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 3600, 0 грн..

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути покладений на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

П.3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 265, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену гарантійну суму за попереднім договором від 03.03.2021 р. у розмірі 14 000 грн.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення понесених збитків у розмірі 14 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 1800 грн., а всього стягнути судові витрати в загальному розмірі 2 254 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає: АДРЕСА_2 ..

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареэстрована та проживає: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений до 11 лютого 2022 року

Суддя Ю.О. Тюмін