СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6617/21

пр. № 2/759/221/22

26 січня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.,

за участю секретаря судових засідань Кушнірчук А.Р.,

представника позивача Проціва Я.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь матеріальні збитки заподіяні внаслідок ДТП у розмірі 84 720,98 грн, та понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 8 200,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.07.2019 року о 23 годині 40 хвилин в м. Києві по вул. Заболотного, 35 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та з причепом «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.09.2019 року ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вона є власником автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та причіпу «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а власник автомобіля марки «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , який не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Діями ОСОБА_3 їй завдано майнову шкоду у розмірі 84 720, 98 грн, що підтверджується: висновком № 1135 від 30.06.2020 р. року експертного авто - товарознавчого дослідження спеціаліста, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту причепа становить - 48 446,00 грн; актом надання послуг з виготовлення тенту на напівпричіп АЕ 0009 XX № 15 від 10 січня 2020 року, яким встановлено вартість на суму - 30 666,00 грн та актом №1/1 від 07.08.2019 року про недостачу продукції при перевантажені з пошкодженого причепу на суму - 5 608,98 грн. На дату звернення до суду вона не отримала відшкодування завданої шкоди, що змусило її звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 31)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 на задоволенні позовних вимог наполягав, з підстав викладених у ньому, проте не підтримав позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 200,00 грн.

ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений (ч. 8 ст. 128 ЦПК України), а також, керуючись ч. 9 ст. 128 ЦПК України повідомлений через оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає суму позову завищеною. Зазначив, що тент на напівпричіп не може коштувати 30 666,00 грн, вартість відновленого ремонту напівпричіпа також завищена.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.09.2019 року у справі №752/14719/2019 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 02.07.2019 року за участю автомобілів: автомобіль марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та з причіпом «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_3 сталась з вини ОСОБА_3 , в результаті чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вказана постанова районного суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини ОСОБА_3 у вказаному ДТП відповідно до вказаної норми ч. 6 ст.82 ЦПК України не підлягають доведенню.

Власником автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що визнається останнім.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, власника автомобіля«КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 не була застрахована, що не заперечується ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку № 1135 від 30.06.2020р. року експертного авто товарознавчого дослідження спеціаліста, сума матеріального збитку завданого власнику причіпа «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_3 становить - 48 446,00 грн (а.с. 9-13).

ОСОБА_2 понесла витрати на виготовлення тенту на у сумі 30 666,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 345 від 10.02.2020 року, які сплачені на підставі акту надання послуг з виготовлення тенту на напівпричіп АЕ 0009 XX № 15 від 10 січня 2020 року та рахунку на оплату № 15 від 10.01.2020 року (а.с. 14,15)

Крім того, ФОП ОСОБА_5 04.07.2019 року при розвантаженні товару з автомобіля НОМЕР_4 перевізник " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", в який було перевантажено вантаж з авто НОМЕР_5 в результаті ДТП, виявив недостачу продукції на суму 5 608,98 грн, на підтвердження чого складено акт №1/1 від 07.08.2019 року про недостачу продукції при перевантажені з пошкодженого причепу (а.с. 16).

Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

З роз`яснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 своєї постанови від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вбачається, що відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Судом встановлено що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 - власника автомобіля«КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не була застрахована, докази, надані позивачем на підтвердження дійсного розміру завданої шкоди (вартості відновлювального ремонту), відповідачами не спростовані, інших доказів, які б свідчили про недійсність наданого звіту чи його недостовірність суду не надано.

Суд виходить із того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки не застрахована, а тому завдану позивачу шкоду відповідачі повинні відшкодувати солідарно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 84 720,98 грн. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 200,00 грн позивач не підтримав, а тому відсутні підстави для їх стягнення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 84 720 (вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 454,00 грн з кожного.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Інформація про учасників:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, адреса: АДРЕСА_2 , інші відомості матеріали справи не містять.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. Черкаської області, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2022 року.

Суддя Твердохліб Ю.О.