Дата документу 11.01.2022
Справа № 334/3628/21
Провадження № 2/334/338/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Єременко А. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

26.05.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 8505,27 грн за кредитним договором №б/н від 08.12.2005 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ОСОБА_4 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 28.12.2005 року. При укладенні договору сторони керувалися вимогами ч. 1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання.

При підписанні заяви анкети позичальник підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою позичальника також підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку.

Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі надавши ОСОБА_4 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте позичальник в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 померла. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем за договором №б/н від 28.12.2005 року становить 8505,27 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 8505,27 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є відповідачі, які постійно проживали зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, що підтверджується їх копіями паспортів. 04.05.2020 року позивачем було направлено пертезія кредитора до Другої Запорізької нотаріальної контори. 01.08.2020 року до спадкоємців лист претензію, проте відповідачами не було здійснено дій щодо задоволення вимог позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав 11.01.2022 року заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, необхідні докази були подані, інші заяви або клопотання з боку АТ КБ «Приватбанк» відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував у повному обсязі. Пояснив, що спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 він та його сини, інші відповідачі у справі, не приймали у зв`язку з відсутністю майна. Після смерті дружини він звертався до відділення банку через пару місяців та надавав копію свідоцтва про її смерть.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, відзив на позов не надали.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернулася до ПАТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 08.12.2005 року, згідно якої вона погодилася, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають між банком та особою договір про надання банківських послуг. Згідно заяви ОСОБА_4 виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку Універсальна, кредитний ліміт встановлено у розмірі 1500,00 грн, базова процентна ставка по кредиту 3 відсотки на місяць з розрахунку 360 днів у році, строк дії карти до 28.12.2008 року.

З довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що за вказаним договором ОСОБА_4 надано кредитні картки, остання з яких з терміном дії до останнього дня серпня 2019 року.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.12.2005 року вбачається, що ОСОБА_4 має заборгованість в розмірі 8505,27 грн, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 8505,27 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідач ОСОБА_1 стверджував у судовому засіданні, що повідомив банк про смерть дружини у літку 2019 року. Вказані обставини також підтверджуються розрахунком позивача, в якому зазначено, що дата отримання банком інформації про смерть клієнта 18.07.2019 року (а. с. 11). Крім того, згідно виписки по рахунку за період (а. с. 13) 09.08.2019 року картковий рахунок було закрито, залишок заборгованості склав 8505, 27 грн.

Таким чином, банку було достовірно відомо про смерть ОСОБА_4

04.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» до Другої Запорізької державної нотаріальної контори надіслав претензію кредитора від 21.04.2020 року, в якому просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 8505,27 грн тощо.

26.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» отримав з Другої Запорізької державної нотаріальної контори лист №498/01-16 від 05.05.2020 року, в якому повідомлено, що отримано 05.05.2020 року претезія кредитора до спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , зареєстрована у журналі реєстрації вхідних документів за №666/01-16. Додатково повідомлено, що Другою Запорізькою нотаріальною конторою спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

31.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав відповідачам лист-претензію № SAMDN2568 від 06.07.2020 року, в якому просив сплатити виниклу заборгованість, що виникла у ОСОБА_4 .

При зверненні до суду позивач зазначав, що згідно копії паспортів померлої ОСОБА_4 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вони були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 10.08.2021 року, після смерті ОСОБА_4 у Другій запорізькій державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилися.

Клопотання про отримання інформації зі Спадкового реєстру сторонами не заявлялося.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18), від 08 серпня 2018 року у справі № 686/10026/16-ц (провадження № 61-6373св18), від 14 січня 2019 року у справі № 311/917/15-ц (провадження № 61-38428св18), від 14 травня 2021 року у справі № 205/6803/19 (провадження № 61-9908св20).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України.

Відповідно до частин 2-4 статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15-ц (провадження № 61-8438св18) зроблено висновок по застосуванню і зазначено, що «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, від 26 травня 2021 року у справі № 519/783/16-ц (провадження № 61-1222св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зроблено висновок, що «оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк» дізнався про смерть боржника ОСОБА_4 18.07.2019 року, отже шестимісячний строк, передбачений частиною 2 статті 1281 ЦК України, почав відлік від дати, коли кредитор дізнався про смерть боржника, тобто з 18.07.2019 року та тривав до 18.01.2020 року. Подібний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 195/1633/18 (провадження № 61-12408св20).

Проте, матеріали справи свідчать про те, що лише 05.05.2020 року засобами поштового зв`язку АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора 21.04.2020 року, в якому просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 8505,27 грн.

Враховуючи викладене, суд прийшов висновку, що, дізнавшись про смерть боржника у липні 2019 року та звернувшись з претензією кредитора у травні 2020 року, АТ КБ «ПриватБанк» пропустив установлений статтею 1281 ЦК України преклюзивний строк, тобто банк втратив права вимоги до спадкоємців боржника за кредитним договором, що є підставою для відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк».

Враховуючи, що позивач втратив право вимоги до спадкоємців боржника, суд вважає недоцільним досліджувати обставини щодо дійсного розміру вимог кредитора, встановлювати правильність розрахунку заборгованості, встановлювати обсяг та вартість спадкового майна.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відмову у позові у даній справі з підстав зазначених вище.

Керуючись 4, 12, 13, 76- 81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Проголошення повного тексту рішення 19.01.2022 року о 15 год. 30 хв.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач:Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, м. м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , МФО 305299;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Суддя: Філіпова І. М.