Справа № 182/1042/20
Провадження № 2/0182/850/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Рибакової В.В.,

при секретарі Шалівській А.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, треті особи: Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який неодноразово уточнював (а.с.1-3,23-25,78-80), посилаючись на наступні обставини.

Він - ОСОБА_1 є двоюрідним онуком ОСОБА_5 . Його-позивача батько ОСОБА_6 1965 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . У ОСОБА_4 був брат ОСОБА_5 . У ОСОБА_5 є сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 . У сівдоцтві про народження у ОСОБА_4 (його рідного діда) батьками записані: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У свідоцтві про народження ОСОБА_5 (його двоюрідного діда) батьками записані: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Свідоцтва про народження були видані на українській мові. У подальшому були допущені помилки при написанні прізвищ та по батькові його дідусів, добавлені м`які знаки, апостроф.

У зв`язку з тим, що у свідоцтвах про народження допущені граматичні описки він не має можливості самостійно довести спорідненість зі своїм двоюрідним дідом ОСОБА_5 через відділ ДРАЦС, тому змушений звернутися до суду про встановлення факту який має юридичне значення.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після qjuj смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира є кооперативною. При житті двоюрідний дід вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не оформив. У шестимісячний строк він-позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 . Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережний О.С. надав йому відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій вказав, що він не надав доказів родинних відносин зі спадкодавцем та не надав правовстановлюючи документи на спадкове майно.

Він не має можливості встановити родинні відносини за свідоцтвами про народження, оскільки у кожному зазначеному документі є граматичні помилки, пов`язані з неправильним перекладом на українську мову.

На підставі викладеного просить суд встановити юридичний факт, що він, ОСОБА_1 , є двоюрідним онуком ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 22.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.36,37).

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 22.04.2020 року (а.с.38,39) витребувано у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережного О.С. копію спадкової справи, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 19.04.2021 року, замінено третю особу ОСОБА_5 належною третьою особою - ОСОБА_4 (а.с.116).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 року (а.с.117-118) закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні обставини викладені в уточних позовах підтвердив, на позовних вимогах наполягає. Вказав, що дід ОСОБА_5 брат його рідного діді ОСОБА_4 . Дід ОСОБА_5 пропав приблизно у 1991-1992 роках. У 2014 році рішенням суду його визнано померлим. У спірній квартирі він- ОСОБА_1 проживає з 2012 року. До цього часу проживав дід ОСОБА_5 , у якого сім`ї не було. У судовому засіданні позивач просив допитати його в якості свідка по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник Нікопольської міської ради - Гречишникова В.В. надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, рішення просить прийняти у відповідності до діючого законодавства (а.с.110,111,112).

Від третьої особи - Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов лист 22.12.2021 року в якому повідомлено про те, що їх представник не прибуде (а.с.130).

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , кожен окремо надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.88-89,91-96).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши позивача, представника позивача, допитавши позивача ОСОБА_1 в якості свідка, свідка ОСОБА_14 , вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 182/3077/16-ц, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно довідки (повторної) №373 від 08.06.2001 року (а.с.7,29), позивач по справі - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Абай Карагандинської області, батьки: мати ОСОБА_15 , батько ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.8,30), ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Абай Карагандинської області, батьки (російською мовою) отец ОСОБА_4 , мать ОСОБА_17 .

Згідно повторного свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.9,31), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Грабове Старовижівського району Волинської області, батьки: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України №8 від 25.02.2015 року (а.с.10,28,28-на звороті), ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с.11,27). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіту не залишив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60117883 від 06.05.2020 року (а.с.59).

З відповіді приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережного О.С. №89/02-14 від 06.05.2020 року, що надійшла на запит суду (а.с.42) вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа №63-2015. Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42265659 від 27.11.2015 року (а.с.26), Інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60117868 від 06.05.2020 року (а.с.58).

З копії спадкової справи №63/2015 (а.с.43-57), заведеної приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним О.С. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , вбачається наступне. До приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с.43) та вказав про відсутність відомостей про інших спадкоємців. Згідно довідки від 27.11.2015 року (а.с.46), ОСОБА_5 був зареєстрований станом на 08.06.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 з 11.11.1988 року, разом з ним за вказаною адресою на день його смерті зареєстрованих не було. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2014 року (а.с.46-на звороті) по справі №182/6731/13-ц за заявою ОСОБА_1 , оголошено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлим. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2015 року, виданої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті його двоюрідного діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що не надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (документів, які підтверджують родинні зв`язки заявника та померлого), не надано правовстановлюючі документи щодо належності ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 (а.с.52).

З викладеного вбачається, що встановлення факту родинних відносин зі ОСОБА_5 позивачу потрібно для оформлення спадщини.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що був сусідом ОСОБА_5 , дружив з ним та працював разом. Позивача знає з часів, коли ОСОБА_5 пропав. Знає, що у ОСОБА_5 були брат та сестра. Брата ОСОБА_4 бачив. ОСОБА_5 був рибалкою. Він-свідок ходив на рибалку зі ОСОБА_5 , знає, що ОСОБА_5 рибалив і сам. У квартирі не стало рибацького приладдя, тому вирішили, що ОСОБА_5 пропав на рибалці. За життя ОСОБА_5 казав, що в нього є племінник.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 підтвердив, що ОСОБА_5 рідний брат його діда ОСОБА_4 . У них в документах прізвище написано по різному, з м`яким знаком, з апострофом, без м`якого знака, тому неможливо документально підтвердити родинні відносини.

Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріали справи та показання свідків, суд вважає за можливе встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Абай Карагандинської області, є двоюрідним онуком ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з відповіді КП «НМБТІ» (а.с.133), право власності на майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 у КП «Нікопольське МБТІ» не зареєстроване. Інвентаризація даного об`єкту нерухомості КП «Нікопольське МБТІ» не проводилась.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №298376957 від 08.02.2022 року (а.с.131), відомості стосовно права власності, інших речових прав, іпотек та обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 відсутні.

Згідно матеріалів справи, 06.10.1988 року на підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу від 29.07.1988 року, що затверджено рішенням виконкому міської Ради народних депутатів № 463/2 від 30.09.1988 року, ОСОБА_5 (російською мовою) отримав ордер №886 на житлове приміщення житловою площею 17,1 кв.м. в будинку житлово-будівельного кооперативу № 79 на квартиру АДРЕСА_1 . Ордер був виданий на сім`ю з однієї особи (а.с.12,32 - копія ордеру).

Як вбачається з довідки ОСББ «79» від 20.02.2020 року (а.с.132), посвідченої керівником ОСББ «79» Ковльчук С.Г., ОСОБА_5 був членом ОСББ «79», і йому належить в цьому кооперативі квартира АДРЕСА_1 , який зданий в експлуатацію в 1988 році. Член кооперативу ОСОБА_5 вніс свій останній пайовий внесок за вказану квартиру в грудні місяці 1990 року в сумі 3437,50 крб. (три тисячі чотириста тридцять сім крб. 50 коп.). Сума паєнагромадження складає 5511,38 крб.

Враховуючи, що ОСОБА_5 за квартиру АДРЕСА_1 був внесений повністю пайовий внесок, таким чином він набув право власності на вказану квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що спадкодавцю ОСОБА_5 за життя на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Треті особи по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на спадщину не претендують, згідно поданих до суду заяв не заперечують проти позову.

Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з не наданням документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (документів, які підтверджують родинні зв`язки заявника та померлого) та правовстановлюючих документів.

Інших спадкоємців судом не встановлено.

Згідно положень ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи викладене, обставини справи, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,259,263-265,268,315 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1220-1223,1258,1261,1268 ЦК України, ч.1 ст.15 Закону України «Про власність», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (місце знаходження: 53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 3), треті особи: Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (, місце знаходження: 53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, 163), ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Абай Карагандинської області, є двоюрідним онуком ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова