Номер провадження 22-ц/804/284/22
Доповідач: Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Лопатіної М. Ю.,

Мальцевої Є. Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування зазначила, що за рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року з відповідача були стягнуті аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 01 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача, розмір витрат на утримання дитини значно зріс, збільшився розмір середньої заробітної плати, також дочка пішла до першого класу та займається у різних «кружках». Згідно відомостей Центрального ВДВС середня заробітна плата по Центральному району м. Маріуполя зросла та на даний час розмір аліментів з розрахунку ? частка від доходу складає 4 800 грн. Оскільки відповідач не має інших дітей, то має можливість сплачувати аліменти, просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі з 3 000 грн до 5 000 грн., щомісячно.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією аліментів відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Припинено стягнення за рішенням по справі №263/12093/20 від 14 грудня 2020 року, ухваленим Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області, з дня набрання рішенням законної сили. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. у дохід держави.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що звернувшись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивач у виконання вимог ст. 12, 81 ЦПК України не зазначила у позові та не довела наявності обставин, які згідно із ч. 1 ст. 192 СК України можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів на дитину. Зокрема, позивач не надала суду доказів зміни матеріального або сімейного стану її (одержувача аліментів) та відповідача (платника аліментів), доказів погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Доданий позивачем до відповіді на відзив витяг з карткового рахунку про розмір зарплати за вересень 2021 року свідчить лише про дохід ОСОБА_2 за вказаний період. Навпаки, з наявних відкритих джерел інформації щодо матеріального стану позивачки вбачається, що її стан не погіршився. Відповідно до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 22 березня 2021 року подала декларацію за 2020 рік про майновий стан як помічника суду. Згідно розділу 11 вказаної декларації вона отримала заробітну плату за основним місцем роботи в розмірі 224 750 грн. Тобто середньомісячний грошовий дохід позивачки у 2020 році склав 18 729 грн. Крім того, 20 квітня 2021 року ОСОБА_2 на своє ім`я придбала та зареєструвала автомобіль марки РЕUGEОТ 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується електронним додатком «Автономера». В рішенні суду встановлено, що ОСОБА_1 після розлучення придбав автомобіль, має у власності нерухоме та рухоме майно. Проте, автомобіль придбано ним в березні 2020 року за 2 093 доларів США за кордоном. Автомобіль було придбано до ухвалення рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 грудня 2020 року. Нерухоме майно, дійсно, належить відповідачу і позивачці на підставі спільної часткової власності по ? частці кожному, але фактично в квартирі проживає позивачка разом з донькою та перешкоджає відповідачу у користуванні. Всі ці обставини були відомі позивачці при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги про збільшення розміру аліментів, позивач також зазначила те, що донька відвідує заняття з художньої гімнастики. Проте, такі зазначені обставини не є підставами для збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України, а в разі наявності для того підстав, позивач не позбавлена права звернутися до суду із відповідним позовом згідно положень ст. 185 СК України щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину. Також безпідставними є доводи про розмір середньомісячної заробітної плати у Маріупольському районі згідно відомостей Головного управління статистики у Донецькій області. Позивачка звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу відповідача. Крім того, позивач, як одержувач аліментів, не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду. Розмір аліментів за рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 грудня 2020 року складає більше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 3 000 грн. В забезпечені дитини повинні брати участь обидва батьків, тому сума в розмірі 6 000 грн. на дитину є достатньою для забезпечення її гармонійного розвитку.

Позивачкою надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що нею, дійсно, задекларована заробітна плата, яка складається з нарахованої заробітної плати без утримання податків у розмірі 19,5%. У 2021 році її матеріальне положення змінилось, заробітна плата є трохи більшою за мінімальну заробітну плату і за 11 місяців складає 112 832 грн. 60 коп. Щодо придбання автомобіля PEUGEOT 107, 2012 року виписку, за 3 000 доларів США. В декларації, поданій за 2020 рік зазначено, що позивачка має у власності готівкові кошти у сумі 2 000 доларів США. Тобто посилання відповідача на гарне матеріальне становище для придбання автомобіля не відповідає дійсності, оскільки він був придбаний за кошти, які були задекларовані за попередній період. Посилання відповідача на придбання ним автомобілю Volkswagen Jetta, 2011 року випуску, за закордоном за 2 093 доларів США, на підтвердження чого надана копія видаткового ордеру не відображає всієї дійсної вартості придбання авто. Відповідачем умисно надається тільки ордер, в якому зазначено вартість лише автомобілю, інші документи не надано, зокрема: документ, що підтверджує правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортного засобу; документ щодо відповідності конструкції транспортного засобу установленим вимогам безпеки дорожнього руху; платіжні документи, які засвідчують оплату адміністративної послуги та плату за бланкову і спеціальну продукцію. Саме в цих документах зазначена остаточна вартість придбаного майна. Щодо посилань відповідача про зайняття дитиною художньою гімнастикою, що вказані витрати є додатковими та підлягають стягненню згідно положень ст.185 СК України, ці витрати не можна віднести до додаткових, оскільки вони є щомісячними для її гармонійного розвитку, але якщо їх віднести до додаткових, відповідачу доведеться набагато більше сплачувати додаткових витрат, аніж аліменти, які стягнуті рішенням суду, оскільки щомісяця дочка приймає участь у змаганнях, в деяких випадках по 2 рази на місяць, вартість однієї участі складає від 800 до 1 300 грн., без врахування дороги. Також дитина росте, що потребує нових костюмів та атрибутів для виступів, у листопаді 2021 року було придбано новий купальник для виступів вартість якого складає 7 000 грн, який виготовлений на замовлення за параметрами дитини з тканини високої якості та розшитий камінням ОСОБА_4 . Також двічі на рік донька ОСОБА_5 проходить медичне обстеження для допуску до занять у Відділенні спортивної медицини, вказане обстеження також є платним. Крім того, для участі у турнірах дитина повинна бути застрахована, у зв`язку із чим позивачкою кожного року укладається договір страхування із КДЮСШ «Прометей». Оскільки відповідач офіційно не працює, тому вона просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, яка також розраховується з мінімальної заробітної плати по Маріупольському району та за офіційними відомостями Головного управління статистики у Донецькій області складає за перший квартал 19 206 грн., за другий - 18 033 грн. Крім того, відповідач з березня 2021 року зовсім не спілкується та не бачиться з дитиною. З моменту відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 існувала заборгованість по аліментам та яку, як він сказав, сплачувати не збирався, до того часу коли державним виконавцем 25 жовтня 2021 року не було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України та інше. Вранці 02.11.2021 року ОСОБА_1 зателефонував мені та почав погрожувати, оскільки на нього склали протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Ввечері 02.11.2021 року ОСОБА_1 прийшов до позивачки додому зі своїм батьком та своєю співмешканкою, через двері погрожували, ногами та руками били по вхідним дверям, після чого нею було викликано патрульну поліцію. Внаслідок таких дій, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дуже злякалася. Після приїзду поліції нею було написано заяву про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Після вказаних подій ОСОБА_1 все ж таки сплатив борг та станом на 06.12.2021 року борг відсутній так само і знято з нього усі обмеження накладені державним виконавцем. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Суд не повинен обмежуватися розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати та допускати порушення норм матеріального права. Суд першої інстанції справедливо звернув увагу, що відповідач після розлучення придбав автомобіль, має у власності нерухоме та рухоме майно, що значно перевищує його доходи, як особи маючої статус безробітного, а також його усі дії спрямовані на приховання свого заробітку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд справи згідно із ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 від 25 серпня 2015 року, актовий запис № 934, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвано (а.с. 5, 6).

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією аліментів відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9, 11).

Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості № 946 від 27 липня 2021 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний з 05 січня 2021 року (а.с. 30).

За довідкою № 145 від 04 жовтня 2021 року, виданою КДЮСШ «Прометей», ОСОБА_3 , 2015 року народження, займається гімнастикою художньою з вересня 2019 року (наказ від 01 жовтня 2019 року № 96). За період виховання в спортивній школі виконала норматив «юний гімнаст» з гімнастики художньої (наказ № 02 від 18 лютого 2021 року) (а.с. 44).

Згідно характеристики, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період навчання у спортивній школі зарекомендувала себе як працьовита, відвідує усі заняття, по фізичним даним перспективна гімнастка. Приймає активну участь у змаганнях міського та обласного рівня, всеукраїнських турнірах (відрядження здійснюється за рахунок батьків) (а.с. 45).

За даними електронних виписок вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Jetta, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , зареєстрований 30 квітня 2021 року, орієнтовна вартість складає 9 250 доларів США. З видаткового ордеру вбачається, що вартість вказаного автомобіля з доставкою до України складає 2 093 дол. США (а.с. 34, 35, 51, 52).

Транспортний засіб Peugeot 107, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 20 квітня 2021 року (а.с. 54, 55).

Заробітна плата позивачки ОСОБА_2 за 2020 рік склала 224 750 грн (а.с. 53).

За відомостями Головного управління статистики у Донецькій області вбачається, що середньомісячна заробітна плата штатних працівників у Маріупольському районі за перший квартал складає 19 206 грн., за другий - 18 033 грн (а.с. 56).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції врахував матеріальний стан сторін, вік дитини, яка потребує додаткового розвитку, відсутність інших утриманців у відповідача, який є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що відповідач після розлучення придбав автомобіль, має у власності нерухоме та рухоме майно. Дитина мешкає з матір`ю, що зумовлює її додаткові постійні витрати на її утримання.

Проте, суд вважав за можливе змінити розмір стягуваних аліментів з 3 000 грн. щомісячно на 4 500 грн., оскільки такий розмір стягуваних аліментів є розумним, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися, виходячи з наступного.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, позивачка посилалася на зміну прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку після прийняття судом рішення про стягнення аліментів, збільшення розміру мінімальної заробітної плати та витрат на дитину, зайняття дитини у різних кружках та підготовку до 1 класу.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого в ПП «Бель», стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією аліментів відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Індексація аліментів - це механізм, передбачений державою, для підвищення аліментів, які стягуються судом у фіксованій грошовій сумі, з поправкою на поріг інфляції. Індексація сприяє компенсації витрат (частково або в повному обсязі) у результаті здорожчання цін на послуги і товари споживання. Свого роду перегляд аліментів у твердій грошовій сумі з поправкою на інфляцію.

Індексація аліментів у твердій грошовій сумі дає змогу підтримувати купівельну спроможність того з батьків, хто спільно проживає з дитиною, для забезпечення її гармонійного і належного розвитку.

Індексація встановлена на законодавчому рівні і підлягає нарахуванню з 2016 року.

Стягнені аліментні суми, з урахуванням індексу інфляції перераховуються на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок в банку або іншій фінансовій установі або відправляються на адресу стягувача поштовим переказом. Закон обмежує верхню межу розміру аліментів разом з індексацією. Він не повинен перевищувати 50% заробітку (доходу) платника, після утримання всіх податків.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі від 17 травня 2016 року було внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно із ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, доповнено пунктом 10-4 такого змісту: «Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти».

Отже, тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці ( інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати на дитину не є аліментами (коштами на утримання дитини).

Додаткові витрати на дитину, - це витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вказаний перелік особливих обставин не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати на дитину підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини, відсутності вимог про сплату аліментів, припинення права на аліменти (в порядку визначеному ст. 190 СК України).

Додаткові витрати повинні сплачувати виключно батьки дитини.

В разі відсутності домовленості батьків або у разі спору між ними щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину - розмір участі визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен визначатись у твердій грошовій сумі, залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, з урахуванням обставин, які мають істотне значення (тобто враховується матеріальний стан та стан здоров`я платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інше). Участь у додаткових витратах батьки повинні брати у рівних частинах.

Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу , предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше. Проте інколи діти потребують додаткових, більш значних коштів для нормального розвитку.

Як зазначив Верховнии? Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, провадження № 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

З аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Отже, розвиток здібностей дитини є додатковими витратами, які не взаємопов`язані із розміром аліментів, стягуваних на утримання дитини, та не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, поставивши перед судом питання про збільшення розміру аліментів стягуваних у твердій грошовій сумі, позивачу належало доводити обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості № 946 від 27 вересня2021 року, ОСОБА_1 з 05 січня 2021 року перебуває на обліку в центрі як безробітний. Відомості про працевлаштування відповідача до суду не надано.

Придбання відповідачем автомобілю Volkswagen Jetta не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки він набув у власність цей транспортний засіб у січні 2020 року (а.с. 52), тобто до ухвалення рішення Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з нього аліментів про збільшення розміру яких просить позивачка.

Відтак, посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи платника аліментів, та зміни його сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для збільшення розміру аліментів.

За вказаних обставин доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи ухвалення рішення суду, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду викладених у рішенні обставинам справи, таке рішення, з огляду на обґрунтованість апеляційної скарги, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 374, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - відмовити.

Поновити стягнення за рішенням по справі № 263/12093/20 від 14 грудня 2020 року, ухваленим Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07лютого 2022 року.

Судді В. М. Барков

М. Ю Лопатіна

Є. Є. Мальцева