Справа № 466/8925/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: представника позивача Цімури Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом адвоката Цімури Яромира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепи Ольги Орестівни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

у с т а н о в и в:

24 вересня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява адвоката Цімури Яромира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепи Ольги Орестівни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

14 вересня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О. видано виконавчий напис № 1880 про звернення стягнення на транспортний засіб марки «Renault Megane», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, тип загальний легковий загальний універсал-В, колір чорний, державний номер НОМЕР_2 , та належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 03.07.2020, ТСЦ 0744, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Вказане майно передано в заставу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за Договором застави транспортного засобу, посвідченим 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 388, 389 в якості забезпечення зобов`язань за Договором позики грошей № Л230221-1 від 23 лютого 2021 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно умов якого ОСОБА_1 надано позику в сумі 107688,00 грн., строк виконання зобов`язань за яким настав 23 травня 2021 року. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ОСОБА_2 в сумі 218396,48 грн., з яких 91000,00 грн. основна сума боргу за договором позики; 124296,48 грн. неустойка, відповідно до п. 11 договору позики; 3100,00 грн. витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 218396,48 грн.

17 вересня 2021 року приватним виконавцем Маковецьким З. В. відкрито виконавче провадження № 66871224 за цим виконавчим написом, також прийнято постанови про стягнення з боржника основної винагороди, витрат на проведення виконавчих дій, арешт на майно боржника, про опис та арешт майна боржника, про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, 21.09.2021 про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Позивач зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, й крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник має право на захист свого цивільного права в судовому порядку та може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно з п.п.3.1-3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості.

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача зазначив, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем на підтвердження наявності заборгованості не могло бути подано вимоги про дострокове повернення суми позики та процентів, та вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, розрахунок заборгованості, виписки щодо 91 000,00 грн. - основної суми боргу за договором позики; 124 296,48 грн. - неустои?ки.

Позивач ОСОБА_1 категорично заперечує факт отримання вищевказаних документів.

Частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Такі вимоги є імперативними і не можуть виконуватися на розсуд стягувача.

Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Відтак, позивач ОСОБА_1 категорично заперечує факт надіслання йому повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Адвокат зазначив, що вимоги стягувача не є безспірними, оскільки позивач ОСОБА_1 регулярно погашав заборгованість перед ОСОБА_2 , згідно графіку платежів з незначними затримками.

Крім того, позивач ОСОБА_1 заперечує 91 000,00 грн. - основну суму боргу за договором позики та 124 296,48 грн. - неустойку, оскільки такі розміри не узгоджуються з сумою отриманих та повернутих коштів.

Порівнюючи суму позики з сумою нарахованих відсотків, вбачається, що зазначені розміри фактичного здорожчання є явно завищеними та такими, що суперечать принципам розумності та справедливості.

Такі розміри відсотків несуть у собі явний та істотний дисбаланс між його правами та обов`язками, який виник у зв`язку з укладеним ним з позивачем договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», заборонено включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 1880, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою С.О. від 14.09.2021, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтування заперечень відповідача.

16 грудня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дзіковського М. Р., у якому повністю заперечив позовні вимоги позивача, вважаючи їх беззмістовними та необґрунтованими. Відзив мотивує тим, що

Наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем не заперечується, однак позивачем до позовної заяви не додано усіх матеріалів, які свідчать про невиконання позивачем своїх договірних зобов`язань.

Так, 23.02.2021 між відповідачем ОСОБА_2 позикодавець, та позивачем ОСОБА_1 позичальник, укладено Договір позики № Л230221-1.

Згідно п. 1 Договору, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 107688,00 (сто сім тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок), що за курсом НБУ (1 долар = 28,00 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 3845 (три тисячі вісімсот сорок п`ять) доларів США 00 центів, в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк, та згідно із визначеними цим Договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором буде 3845 (три тисячі вісімсот сорок п`ять) доларів США 00 центів, за курсом продажу доларів НБУ на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 3 (три) місяці з моменту укладення даного договору, тобто до 23.05.2021.

Відповідно до п. 11 Договору позики № Л230221-1, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, а також три відсотка річних від простроченої суми.

З метою забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за цим Договором, в тому числі щодо повернення суми позики та сплати можливих штрафних санкцій, 23.02.2021 між позивачем ОСОБА_1 заставодавець, та відповідачем ОСОБА_2 заставодержатель, укладено Договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О. та зареєстровано в реєстрі за № 388, 389.

Відповідно до п. 4.2 вказаного Договору, сторони домовились про те, що звернення стягнення на Предмет застави може здійснюватись на вибір заставодержателя в такий спосіб, зокрема на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що з моменту укладення Договору позики № Л230221-1 від 23.02.2021, позивач не здійснив жодного платежу, що б могло впливати на спірність заборгованості.

Посилання позивача про регулярну сплату заборгованості із незначними затримками не заслуговують на увагу, оскільки останнім жодного платежу здійснено не було, докази протилежного відсутні.

В подальшому, 02.07.2021 відповідач, з огляду на невиконання істотних умов Договору позики № Л230221-1 від 23.02.2021 звернувся із письмовою заявою вимогою про усунення порушень до позивача про необхідність повернення грошових коштів за Договором позики, що підтверджується накладною № 663 від 05.07.2021 та описом вкладення у цінний лист.

Крім того, 17.08.2021 відповідач повторно звернувся із письмовою заявою вимогою про усунення порушень до позивача про необхідність повернення грошових коштів за Договором позики.

Підтвердження факту одержання позивачем заяви від 17.08.2021 є накладна № 245 від 18.08.2021, опис вкладення у цінний лист та скріншот перевірки статусу відстеження із офіційного вебпорталу АТ «Укрпошта» про вручення відправлення 08.09.2021.

Тому заперечення позивача про факт неотримання письмової заяви-вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання у позовній заяві є неспроможними.

Крім того, як зазначив представник відповідача, позивач після спливу тридцяти днів не оскаржував розрахунок заборгованості перед відповідачем, що б могло давати підстави стверджувати, що в такому випадку заборгованість є спірною.

В подальшому, 14.09.2021 приватним нотаріусом Глинчак-Кучерепою О. О. вчинено виконавчий напис № 1880, за яким було запропоновано звернути стягнення на предмет застави, зокрема транспортний засіб марки «Renault Megane», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, тип загальний легковий загальний універсал-В, колір чорний, державний номер НОМЕР_2 , та належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце роботи невідомо.

Приватним нотаріусом Львівського міського виконавчого округу Глинчак-Кучерепою О. О. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису дотримано вимоги ознаки «безспірності», що підтверджується тим, що позивач з моменту направлення двох письмових вимог про усунення порушень не скористався своїм правом та не заперечив проти розміру заборгованості в порядку досудового врегулювання спору чи судового оскарження заборгованості. Крім того, з моменту укладення Договору позики № Л230221-1 позивач не здійснив жодного платежу, що б могло впливати на спірність заборгованості.

Відтак, представник відповідача вказав, що позивач, заперечуючи 91000,00 грн. як основної суми боргу та 124296,48 грн. неустойки з мотивів неузгодженості із сумою отриманих та повернутих коштів, покликаючись на відсутність ознак «безспірності», не довів в розумінні вимог ст. 81 ЦПК України. В чому полягає спірність заборгованості, та не надає доказів оспореності розміру заборгованості до або на момент вчинення виконавчого напису, а його доводи зводяться лише до незгоди із такою сумою, вже після вчинення виконавчого напису.

Крім того відповідач повністю не згідний із доводами та мотивами, викладеними у позовній заяві в частині порушення останнім процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

В момент направлення заяви-вимоги про усунення порушень до відповідача, третьою особою зареєстровано звернення стягнення, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) за № 735136604 від 02.07.2021.

Таким чином, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепа О. О. діяла у спосіб та в порядок, встановлений законом та вчинила виконавчий напис відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відтак, відповідачем не порушено законні права та інтереси позивача шляхом вчинення виконавчого напису.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

20 грудня 2021 року на електронну адресу суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Цімурою Я. В. подано відповідь на відзив, у якій вказав, що відповідач вказує, що 18.08.2021 він звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_1 про усунення порушень зобов`язання. З цієї заяви вбачається, що ОСОБА_2 пропонує ОСОБА_1 сплатити 184767,52 грн., з яких 91 000,00 грн. основна заборгованість, 96 767,52 грн. неустойка.

Отже, заява (вимога), яка стала передумовою для вчинення виконавчого напису нотаріуса була на загальну суму 184767,52 грн., тоді як виконавчий напис вже на суму 215296,48 грн. Тобто сума заборгованості суттєво відрізняється.

Таким чином, позиція, що була викладена в позовній заяві про те, що «приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем на підтвердження наявності заборгованості не могло бути подано вимоги про дострокове повернення суми позики та процентів, та вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, розрахунок заборгованості, виписка нарахування пені та неустойки на 215296,48 грн. в повній мірі відповідає дійсності.

Отже, розмір заборгованості, зазначений у досудовій вимозі менший ніж розмір заборгованості, визначений у виконавчому написі нотаріуса.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що з відзиву вбачається навіть вимога на 184767,52 грн. ОСОБА_1 взагалі не була отримана, оскільки повернулась за закінченням терміну зберігання.

Адвокат Цімура Я. В. зазначив, що не відповідають дійсності доводи представника відповідача з приводу того, що позивач з моменту укладення договору позики від 23.02.2021 не здійснив жодного платежу, оскільки були здійснені наступні проплати: 29.03.2021 5 205,00 грн., 26.04.2021 5 149,00 грн., 31.05.2021 1 500,00 грн. та 5 100,00 грн., (отримувач ОСОБА_4 ), загалом 16 954,00 грн.

Згідно п. 3 Договору позики від 23.02.2021, Сторони свідчать, що отримання позики не пов`язано із здійсненням підприємницької діяльності.

Натомість насправді відповідач ОСОБА_2 під приводом надання позик під заставу транспортних засобів займається підприємницькою діяльністю автоломбарду «Cronvest», а кошти сплачені за вказаним договором позики за дорученням ОСОБА_2 оплачувались на рахунок працівника «Cronvest» - ОСОБА_4 .

Відповідач зазначає, що позивачем не доведено відсутності безспірності пред`явленої заборгованості.

Однак, зі сторони відповідача не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості.

Нотаріусом не перевірено правильність нарахування заборгованості за договором позики, що виключає сам факт її безспірності.

Вказує, що стягувач звернувся до нотаріуса не з оригіналом кредитного договору. В такому разі у нотаріуса не було можливості ознайомитися та перевірити безспірності вимог відповідача.

Як встановлено з додатків до відзиву, обтяжувачем зареєстровано звернення стягнення на предмет обтяження вищевказаний автомобіль 02.07.2021 - проте виконавчий напис було вчинено після спливу 30 днів з дня внесення запису до Реєстру про реєстрацію звернення стягнення на предмет обтяження (14.09.2021), тобто не дотримано визначений законом строк.

Також зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем.

Копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.09.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Проте з урахуванням того, що передумовою видачі оспорюваного виконавчого напису став договір позики, який не був посвідчений нотаріально, приватний нотаріус взагалі не мав права на вчинення виконавчого напису.

Відтак представник позивача вважає, що доводи, викладені у відзиві не спростовують позицію позивача та не містять доказів правомірності вчинення виконавчого напису. Тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Третіми особами приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О. та приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. пояснень щодо позову подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цімури Я. В. про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі задоволено.

Зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепи Ольги Орестівни від 14 вересня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1880 про звернення стягнення на транспортний засіб марки «Renault Megane», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, тип загальний легковий загальний універсал-В, колір чорний, державний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 03.07.2020, ТСЦ 0744 належить на праві власності ОСОБА_1 , який переданий під заставу ОСОБА_2 , за договором застави транспортного засобу, посвідченим 23 лютого 2021 року Глинчак-Кучерепою О. О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 388, 389 в якості забезпечення зобов`язань за Договором позики грошей № Л230221-1 від 23 лютого 2021 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Цімура Я. В. надав пояснення, аналогічні викладеній позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дзіковський М. Р. у судове засідання не з`явився, 09.02.2022 на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, проти позовних вимог заперечив в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепа О. О. у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке нею отримано 21.12.2021. Причини неявки суду невідомі.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З. В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного висновку.

Даний позов виник із приводу вчинення виконавчого напису нотаріусом по договірних зобов`язаннях, визначених договором позики.

Судом встановлено, що 14.09.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1880.

За даним виконавчим написом звернуто стягнення на транспортний засіб марки «Renault Megane», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, тип загальний легковий загальний універсал-В, колір чорний, державний номер НОМЕР_2 , та належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 03.07.2020, ТСЦ 0744, що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , далі Боржник. Зазначене рухоме майно передане під заставу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , далі Стягувач, за Договором застави транспортного засобу, посвідченим 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 388, 389 в якості забезпечення зобов`язань за Договором позики грошей № Л230221-1 від 23 лютого 2021 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно умов якого ОСОБА_1 надано позику в сумі 107688,00 грн., строк виконання зобов`язань за яким настав 23 травня 2021 року.

За рахунок коштів, вилучених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ОСОБА_2 в сумі 218396,48 грн., з яких: 91000,00 грн. основна сума боргу за договором позики; 124296,48 грн. - неустойка, відповідно до п. 11 договору позики; 3100,00 грн. витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису.

Загальна сума, що підлягає стягненню складає 218396,48 грн. (а. с. 10).

Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як на підставу вчинення оспорюваного виконавчого напису на договорі позики, нотаріус посилався на п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. (далі Постанова № 1172 ).

Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення договору позики до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п. 1 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Вчиняючи виконавчий напис нотаріусом не враховано, що законодавство України не допускає такого способу позасудового врегулювання спорів.

Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

Відповідно до оспорюваного виконавчого напису, такий вчинено на підставі Договору позики № Л230221-1 від 23 лютого 2021 року.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Передумовою видачі оспорюваного виконавчого напису став договір позики, який не був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що приватний нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Наведені обставини також вказують на те, що розмір заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним. Так, суд погоджується з доводами позивача, що сума заборгованості, встановлена виконавчим написом, не є безспірною з огляду на таке.

Згідно п. 1 Договору позики № Л230221-1 від 23.02.2021, позикодавець, відповідач ОСОБА_2 , передає у власність позичальнику, позивачу ОСОБА_1 , а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 107688,00 (сто сім тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок), що за курсом НБУ (1 долар = 28,00 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 3845 (три тисячі вісімсот сорок п`ять) доларів США 00 центів, в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк, та згідно із визначеними цим Договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором буде 3845 (три тисячі вісімсот сорок п`ять) доларів США 00 центів, за курсом продажу доларів НБУ на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 3 (три) місяці з моменту укладення даного договору, тобто до 23.05.2021.

Відповідно до п. 11 Договору позики № Л230221-1, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, а також три відсотка річних від простроченої суми.

З метою забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за цим Договором, в тому числі щодо повернення суми позики та сплати можливих штрафних санкцій, 23.02.2021 між позивачем ОСОБА_1 заставодавець, та відповідачем ОСОБА_2 заставодержатель, укладено Договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О. та зареєстровано в реєстрі за № 388, 389.

Згідно оскаржуваного виконавчого напису, за рахунок коштів, вилучених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задоволено вимоги відповідача ОСОБА_2 в сумі 218396,48 грн. (двісті вісімнадцять тисяч триста дев`яносто шість гривень 48 копійок), з яких: 91000,00 грн. (дев`яносто одна тисяча гривень 00 копійок) основна сума боргу за договором позики; 124296,48 грн. (сто двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто шість гривень 48 копійок) - неустойка, відповідно до п. 11 договору позики; 3100,00 грн. (три тисячі сто гривень 00 копійок) витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису.

Загальна сума, що підлягає стягненню складає 218396,48 грн. (двісті вісімнадцять тисяч триста дев`яносто шість гривень 48 копійок).

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові ВП ВС від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже суд погоджується з твердженням позивача, що нотаріусом не перевірено правильність нарахування заборгованості за договором позики, що виключає сам факт її безспірності.

Частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Вказаний закон пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові ВП ВС від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, факт недотримання стягувачем положень частини 3 статті 24 та частини 1 статті 27 Закону № 1255-IV і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що обтяжувачем зареєстровано звернення стягнення на предмет обтяження 02 липня 2021 року, відтак виконавчий напис вчинено після спливу 30 днів з дня внесення запису до Реєстру про реєстрацію звернення стягнення на предмет обтяження -14 вересня 2021 року, тобто не дотримано визначений законом строк (а. с. 65).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, надавши правову оцінку доводам та доказам сторін, суд дійшов висновку, що позов є підставним, вимоги позивача ґрунтуються на вимогах Закону, докази, на які посилається позивач є належними та допустимими, не спростовуються доводами сторони відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов адвоката Цімури Яромира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепи Ольги Орестівни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепи Ольги Орестівни від 14.09.2021, що зареєстрований в реєстрі за № 1880 про звернення стягнення на транспортний засіб марки «Renault Megane», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, тип загальний легковий загальний універсал-В, колір чорний, державний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 03.07.2020, ТСЦ 0744 належить на праві власності ОСОБА_1 , який переданий під заставу ОСОБА_2 , за договором застави транспортного засобу, посвідченим 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 388, 389 в якості забезпечення зобов`язань за Договором позики грошей № Л230221-1 від 23 лютого 2021 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за подання позовної заяви та суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) за подання заяви про забезпеченя позову.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепа Ольга Орестівна, місцезнаходження: 79041, м. Львів, вул. Городоцька, 223.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович, місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 6.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2022 року.

Суддя П. Т. Едер