Справа № 135/128/22
Провадження № 2-з/135/5/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

08.02.2022 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.02.2022 відкрито провадження по справі.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову у даній справі. Просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №446310 від 16.12.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ "ФК «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 16799 грн.. В заяві зазначив, що ним подано позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що існує ризик того, що на момент вирішення справи в суді приватним виконавцем буде проведене стягнення коштів, яке наразі здійснюється, тому у випадку задоволення позову для відновлення його прав необхідно буде докласти значних зусиль.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи, враховуючи обґрунтування позивача, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки дана вимога про забезпечення позову подана з додержання вимог встановлених ст.ст. 149, 151, 152 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України є зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі №826/10936/18, провадження №К/9901/728/19).

Судом встановлено, що заявник оскаржує виконавчий напис №46310 від 16.12.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 16799 грн..

Позивач вважає, що існує ризик того, що на момент вирішення справи в суді приватним виконавцем буде проведене стягнення коштів, що може істотно ускладнити ефективний захист або відновлення прав позивача, в разі задоволення позову.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в разі задоволення позову.

Суд, приймаючи до уваги предмет спору, дійшов висновку, що вид забезпечення позову співмірний із заявленими позивачем вимогами та застосований, виходячи із принципів розумності і справедливості.

Судом, враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і можуть діяти до набрання законної сили рішенням суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості ефективного захисту або відновлення прав позивача, в разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 16.12.2021 за реєстровим №46310, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 16799 грн..

Ухвалу допустити до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали для виконання направити приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Суддя