У Х В А Л А

08 лютого 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Новікової Г.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/9414/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецького національного медичного університету, третя особа ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою Донецького національного медичного університету на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ДНМУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задоволено частково.

Скасовано наказ № 224 від 23 червня 2021 року ДНМУ про звільнення ОСОБА_1 з посади професора кафедри внутрішньої медицини № 1 ДНМУ у зв`язку із вчиненням аморального проступку, не сумісного з продовженням виховної роботи, згідно пункту 3 статті 41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді професора кафедри внутрішньої медицини № 1 ДНМУ.

Стягнуто з ДНМУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді професора кафедри внутрішньої медицини № 1 ДНМУ за період з 24 червня 2021 року по 23 листопада 2021 року у розмірі 134855,32 грн.

Скасовано наказ № 234 від 24 червня 2021 року ДНМУ про звільнення ОСОБА_1 з посади професора кафедри внутрішньої медицини № 1 (на 0,5 ставки) ДНМУ у зв`язку із вчиненням аморального проступку, не сумісного з продовженням виховної роботи, згідно пункту 3 статті 41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді професора кафедри внутрішньої медицини № 1 (0,5 ставки) ДНМУ.

Стягнуто з ДНМУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді професора кафедри внутрішньої медицини № 1 (на 0,5 ставки) ДНМУ за період з 25 червня 2021 року по 23 листопада 2021 року у розмірі 66791,55 грн.

Стягнуто з ДНМУ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В іншій частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДНМУ на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1337,14 грн. Стягнуто з ДНМУ на користь держави судовий збір у розмірі 1816,00 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посадах: 1) професора кафедри внутрішньої медицини № 1 ДНМУ; 2) професора кафедри внутрішньої медицини № 1 (0,5 ставки) ДНМУ.

З вказаним рішенням не погодися відповідач ДНМУ та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Під час розгляду справи в апеляційному суді було встановлено, що профспілковим комітетом Донецького національного медичного університету питання щодо звільнення позивачки за пунктом 3 частини 1 статті 41 КЗпП України не розглядалось.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Згідно із пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області суду від 19 жовтня 2021 року було здійснено запит до виборного органу Первинної профспілкової організації працівників ДНМУ щодо отримання згоди або відмови на звільнення ОСОБА_1 відповідно до частини 9 статті 43 КЗпП України.

12 листопада 2021 року судом першої інстанції отримано протокол засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників ДНМУ №15 від 08 листопада 2021 року, згідно якого відмовлено у наданні згоди при звільненні члена профспілки працівників ДНМУ ОСОБА_1 у зв`язку з наявними відвертими порушеннями законів України при звільненні матері одиначки.

Відповідно до частини 7 статті 43 КЗпП України та частини 6 статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

У постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-703цс15 викладена правова позиція, що суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами». Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей.

Таким чином, з огляду на викладене, профспілковим комітетом первинної профспілкової організації працівників ДНМУ 08 листопада 2021 року відмовлено у наданні згоди при звільненні члена профспілки працівників ДНМУ ОСОБА_1 у зв`язку з наявними відвертими порушеннями законів України при звільненні матері одиначки, але рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав, а саме у зв`язку з вчиненням аморального проступку, несумісного з продовженням виховної роботи, на підставі пункту 3 статті 41 КЗпП України».

Виходячи із вимог статті 43 КЗпП України і пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» і встановлених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне запропонувати профспілковому комітету Донецького національного медичного університету розглянути ухвалу апеляційного суду щодо звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 частини 1 статті 41 КЗпП України із дотриманням вимог діючого законодавства.

Керуючись статтею 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Запропонувати профспілковому комітету Донецького національного медичного університету розглянути ухвалу суду про дачу згоди на звільнення працівника ОСОБА_1 за пунктом 3 частини 1 статті 41 КЗпП України у строк до 01 березня 2022 року, зупинивши провадження у справі.

Судді І.В. Кішкіна

Г.В. Новікова

О.В. Халаджи