Справа № 459/3792/21
Провадження № 2/459/1191/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Войтківа Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Червонограда за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою, що за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування позову послався на те, що він є власником цієї квартири. Відповідач, яка є його племінницею, не проживає у цій квартирі більше десяти років, проживає у США, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, у квартирі немає її особистих речей.

15.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву з проханням розглядати справу за відсутності сторони позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву з проханням розглядати справу за відсутності сторони відповідача, зазначив, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №191277549 від 03.12.2019 року.

У вказаній квартирі зареєстрована, зокрема, відповідач, що підтверджується копією будинкової книги, однак така у квартирі не проживає, що підтверджується актом Житлово-будівельного кооперативу № 2 при Червоноградському Виконкомі міських народних депутатів № 21 від 24.11.2021 року.

Відповідач не знята з реєстрації у вказаній вище квартирі, остання виїхала на постійне місце проживання у США.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ураховуючи визнання позову відповідачем, те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

Враховуючи визнання відповідачкою позову, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути 50% судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Отже, позов задовольняється.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454, 00 гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454, 00 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

Повне рішення складено 01.02.2022 року.

Суддя: В. В. Грабовський