Дата документу 17.02.2022
Справа № 334/775/22
Провадження № 2-н/334/112/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 лютого 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-ЗАПОРІЖЖЯ» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

установив:

07.02.2022 року заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з поводження з побутовими відходами, в обґрунтування якої зазначив, що боржник є користувачем послуг, які надає заявник за адресою АДРЕСА_1 на підставі Типового договору, за період з 01.03.2019 року по 01.11.2021 року включно.

Споживачем, вартість наданих послуг не сплачена у повному обсязі, а тому заявник просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1406,91 грн. разом з понесеними судовими витратами у розмірі 248,10 грн.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-хвідсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно достатті 163ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подана до суду заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, оскільки заявником в її обґрунтування не була надана інформація яка ідентифікує боржника, а саме: дата народження боржника та реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи.

Для однозначної ідентифікації фізичної особи - платника податків у разі відсутності реєстраційного номеру облікової картки платника податків необхідно надати: прізвище, ім`я та по батькові, повну дату народження, місце народження (країна, область, район, населений пункт) та місце проживання.

Крім того, заявник посилається, що з червня 2018р. на території м. Запоріжжя діє Публічний договір «Про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів» та з 01 січня 2020 р. набув чинності Публічний договір «Про надання послуг з поводження з побутовими відходами в м. Запоріжжя», який опубліковано на Офіційному сайті Виконавця https://weltum.com та в газеті «Запорізька Січ» №195 від 30.11.2019р, а публічність дає право на укладання цього договору відразу з усіма споживачами послуги з вивезення ТПВ без підписання письмового примірника Сторонами. Тому на думку заявника, відсутність укладеного зі споживачем договору в паперовій формі сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. А за вказаний період заперечень з боку боржника на неналежну якість послуг не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями статей 641, 642 ЦК України унормовано, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно наданого заявником розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , за період часу з 01.01.2019 року по 01.11.2021 року споживач не здійснював будь-яких оплат.

Таким чином, посилання заявника на норми законодавства України, що регламентують порядок укладання Публічного договору та Договору приєднання, яким вважається Типовий договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами та прийняття його умов споживачем шляхом здійснення оплат за надані за цим договором послуги та відсутність з його сторони заперечень щодо якості наданих послуг - необґрунтовані.

Також стягувачем не надано будь-яких доказів того, що боржник є власником чи користувачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями ч.2ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першоїстатті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставівикладеного,керуючись ст.ст.163,165,166 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-ЗАПОРІЖЖЯ» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.