Справа № 301/2638/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" січня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Бобик О.І.
за участю секретаря судового засідання - Кузьми А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Іршавської РДА про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком,-
14.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до Іршавського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Іршавської РДА про визнання осіб такими, що втратили право на користування квартирою.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що стверджує витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Серед зареєстрованих у вказаному житловому будинку значиться зареєстрованою колишня дружина її брата ОСОБА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує довідкою, виданою виконавчим комітетом Іршавської міської ради.
Шлюб між її братом ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2 рішенням Іршавського районного суду від 13 лютого 2018 року було розірвано.
Вкінці 2016 року відповідачка забрала всі свої речі і добровільно залишила її будинок і повернулася разом зі своїм сином ОСОБА_3 , 2012 р.н., проживати до своїх батьків в АДРЕСА_2 , що стверджується актом обстеження факту проживання, складеним комісією Ільницької сільської ради від 03.08.2018. Із вказаного часу по теперішній час відповідачка із своїм сином проживає у АДРЕСА_2 .
Реєстрація відповідачки у її будинку для неї, як для власника створює значні проблеми та перешкоди у вільному володінню та користуванню будинком, оскільки під час вирішення житлово-побутових питань вона разом зі своєю дитиною продовжують враховуватися, як особи, що проживають у будинку.
Посилаючись на приписи ст. ст. 379, 382, 383, 391 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
20.01.2022 ухвалою суду прийнято відмову від позовної вимоги представника позивача ОСОБА_8 в частині визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком та закрито провадження у справі у цій частині.
Відзив на позов відповідачкою ОСОБА_2 не подавався.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 не з`явилися, представник надіслав суду заяву у якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. Також відповідач про розгляд справи повідомлялася шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на веб-сайті суду.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачки, повідомленої належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідачки, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 194436826 від 23.12.2019 житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно акту обстеження умов проживання від 06.08.2021, складеного комісією Іршавської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з лютого місяця 2017 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 193079292 від 14.12.2019 відповідачка ОСОБА_2 має у власності житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до положень ст. ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в спірному житлі, однак там не проживає з лютого місяця 2017 року, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 06.08.2021, складеним комісією Іршавської міської ради.
Відповідачка, будучи зареєстрованою у будинку позивача до тепер, порушує його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.
Що стосується позовної вимоги про зняття з реєстрації відповідачки у належному позивачу будинку, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 31 січня 2022 року.
Суддя Іршавського
районного суду: О. І. Бобик