Справа № 630/28/22
Провадження № 2/630/111/22
УХВАЛА

02 лютого 2022 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі судді Зінченка О.В., розглянувши заяву від 31 січня 2022 року ТОВ «Белогві» про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Белогві» матеріальну шкоду, що завдана внаслідок ДТП у розмірі 549 263, 00 грн;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Белогві» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 8 238,95 грн;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Белогві» судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 135, 00 грн;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Белогві» судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 6 000,00 грн.

Позивач подав заяву, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на частину квартири, що належить ОСОБА_2 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо частини, що належить ОСОБА_2 вказаної квартири.

В якості обґрунтування поданої заяви, позивач вказував, що за інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майне один з відповідачів має у власності частину квартири. У зв`язку з тим, що ціна позову суттєва і це може призвести до продажу вищевказаного майна відповідачем, є необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 549 263,00 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 290551282 від 15.12.2021 відповідачу ОСОБА_2 належить 1/25 частини квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, із наданого витягу суд вбачає, що загальна вартість вказаної квартири складає 91694 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку є підстави для застосування такого процесуального заходу, оскільки, на переконання суду, його незастосування може ускладнити виконання рішення про задоволення позову у разі його прийняття судом.

Водночас, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, по-перше, запропонований позивачем спосіб забезпечення, а саме у виді арешту, суд вважає занадто обтяжливим, в той час, як встановлення такого способу забезпечення як заборона відчуження належної відповідачу частини квартири цілком забезпечить реалізації визначених завдань виконання цього заходу, по-друге, суд не може встановлювати заборони для інших, а ніж учасники справи, осіб.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову частково.

Застосовуючи забезпечення позову, суд у даній справі не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову за позовною заявою ТОВ «Белогві» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок ДТП задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 відчуження 1/25 частини квартири, загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, 2-656, від 09.04.2012, яке видано Балаклійською держнотконторою.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області.

Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області повідомити Люботинський міський суд Харківської області про виконання ухвали.

Копію ухвали направити всім учасникам судового процесу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяО.В. Зінченко