233 № 233/5422/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючої - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Ситюк А. С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
ОСОБА_1 у поданій нею до суду позовній заяві просить усунути перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у цьому будинку, пославшись на те, що відповідач попре не проживання у спірному житловому приміщенні з червня 2019 р. та у порушення п.13 нотаріально посвідченого 31.10.2020 договору дарування частини житлового будинку за адресою спірного житлового приміщення не знявся з реєстрації у ньому в строк до 01.06.2021.
Судовою ухвалою від 10.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження, яку призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.36).
Судовою ухвалою від 02.02.2022 підготовче провадження у цивільній справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.45).
Позивачка, представниця позивачки ОСОБА_2 , повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивачки з посиланням на підтримання позову.
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого сторона позивачки не заперечувала.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом установлено, що спірне житлове приміщення розташоване у будинку АДРЕСА_1 .
Власником квартири за вищевказаною адресою у відповідності до нотаріально посвідченого 22.12.2008 договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.14-15,16-17,18), до нотаріально посвідченого 31.10.2020 договору дарування частини житлового будинку (а.с.19,20), до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 289511397, сформованої 10.12.2021 (а.с.49-50), - є ОСОБА_1 : 1/2 частини - на підставі нотаріально посвідченого 22.12.2008 договору купівлі-продажу; 1/2 частини - на підставі нотаріально посвідченого 31.10.2020 договору дарування.
У спірному житловому приміщенні окрім позивачки зареєстрований відповідач, що вбачається з довідки Комунального підприємства «Служба єдиного замовника №1» №2531 від 03.11.2021 (а.с.24).
Попре реєстрацію у спірному житловому приміщенні відповідач у ньому не проживає і ним не користується з червня 2019 р., його особисті речі відсутні, що підтверджено Актами КП «СЄЗ №1» від 02.08.2021, від 03.11.2021 «з перевірки паспортного режиму» (а.с.25,27), і не спростовано відповідачем.
Вирішуючи питання наявності підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, судом враховане таке.
У спірному житловому приміщенні відповідач зареєстрований з 03.04.2009 - на час, коли був власником 1/2 частини спірного житлового приміщення у відповідності до нотаріально посвідченого 22.12.2008 договору купівлі-продажу житлового будинку (згадуваного вище) і перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2021 шлюб між сторонами було розірвано, рішення набрало законної сили 05.03.2021 (а.с.23).

31.10.2020 відповідач договором дарування частини житлового будинку (згадуваного вище) подарував належну йому 1/2 частину спірного житла позивачці, зобов`язавшись знятися з реєстрації місця проживання у будинку, частина якого дарується, у строк до 01.06.2021 (п.13 Договору).

Тож відповідач не є членом сім`ї позивачки.

Таким чином у відповідності до приписів ст.391 ЦК України позивачка як власниця майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема визнання попереднього співвласника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на це житло (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК).

За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з визнанням відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до

ОСОБА_3 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

«про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя