ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/6446/21

Головуючий у першій інстанції Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/516/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2021 року в частині стягнення аліментів на дружину (місце ухвалення м. Ніжин, дата складання повного судового рішення 06.01.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обгрунтуваннгя позову посилалась на те, що сторони від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини відповідач у справі, участі у вихованні дитини та матеріальному утриманні не приймає, іншої сім`ї та на утриманні інших дітей не має, працює та має постійний високий дохід. Щодо стягнення аліментів на своє утримання позивачка посилається на те, що сторони проживають окремо, ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці, інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, крім того має лікуватися після проведеної хірургічної операції з онкології.

Позивачка у позові просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно з 08.11.2021 до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання з 08.11.2021 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожитковолго мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29.12.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2021 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 12.11.2021 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку. У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1816 грн судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежів за один місяць.

В обгрунтування рішення суд послався на те, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно є обґрунтованими, крім того відповідач визнав позовні вимоги в цій частині, судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично здоровою працездатною особою. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, судом першої інстанції враховано, що відповідач працює, проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою, даним рішенням на нього покладено обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини і можливостей відповідача, вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково - у розмірі 1/6 частини заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині стягнення аліментів на дружину ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 29.12.2021 в частині стягнення 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі заявник визнає позов в частині стягнення аліментів на дитину, при цьому зазначає, що позивачка всіляко перешкоджає йому виконувати батьківські обов`язки, не надає змоги спілкуватися з нею та дружиною, не дає змоги бачитися з дитиною.

В обгрунтування незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дружину ОСОБА_2 посилається на недійсність довідки про заробітну плату відповідача, яка надана позивачкою. Надані позивачкою чеки, які мають розбіжності, не підтверджують витрати саме на неї чи на дитину. Посилається на незаконність зібраних документів щодо відповідача, а виписки щодо лікування позивачки не підтверджують проходження її лікування.

У скарзі заявник не погоджується з визначеним у позові розрахунком суми судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 18000 грн, обґрунтовуючи тим, що договором про надання правової допомоги укладеним між позивачкою та її представником, останнього уповноважено на надання безоплатної правової допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шипілов О.В. просить залишити рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.12.2021 без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги. Зазначає, що судом правильно встановлені обставини справи та правовідносини. В обгрунтування відзиву посилається на те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дружину, яка перебуває у декретній відпустці та не має інших доходів, крім соціальної допомоги на утримання дитини, проходить курс лікування після операції у зв`язку з онкологічним захворюванням, оскільки відповідач працює, отримує заробітну плату, а його доводи в апеляційній скарзі про те, що довідка про розмір його заробітної плати є недійсною відповідачем не спростовано. За доводами відзиву відповідач створює конфліктні ситуації, негативний вплив на емоційний стан дружини та дитини, ігнорує виконання рішення виконкому Ніжинської міської ради про встановлення днів побачень з дитиною. На думку позивачки відповідач всіляко намагається уникнути від відповідальності з надуманими причинами їх не виконувати.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, доводи відзиву, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 26.02.2021 сторони уклали шлюб (а.с. 5), від якого мають дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно копії довідки виданої КНП «Бобровицька опорна лікарня» Бобровицької міської ради Чернігівської області від 13.10.2021 ОСОБА_2 працює в КНП «Бобровицька опорна лікарня» Бобровицької міської ради на посаді лікаря-кардіолога, завідувача терапевтичним відділенням № 2 з 14.12.2020 (наказ про прийом на роботу № 112 від 13.12.2020) (а.с. 10), та отримує заробітну плату (а.с. 11).

З копії витягу з наказу по Ніжинській центральній міській лікарні ім. М.Галицького від 07.10.2021 ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 10.11.2021 по 18.09.2024 (а.с. 23).

Матеріали справи містять копії медичних висновків, обстежень, виписок, консультативних заключень, витягів з амбулаторної карти хворого, чеків та квитанцій, які надані позивачкою у підтвердження її встановленого діагнозу та лікування (а.с. 13-19, 51-59).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, крім того відповідач визнав позовні вимоги в цій частині, судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично здоровою працездатною особою. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, судом першої інстанції враховано, що відповідач працює, проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою, даним рішенням на нього покладено обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини і можливостей відповідача, вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково - у розмірі 1/6 частини заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Рішення суду оскаржується в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на дружину, в іншій частині рішення суду не оскаржується, та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині стягнення аліментів на дружину.

З висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується колегія суддів апеляційного суду, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.17 Постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працює та має стабільний дохід, а тому спроможний надавати допомогу дружині в період її тимчасової непрацездатності пов`язаної з перебуванням у відпустці по догляду за малолітньою дочкою. Дані обставин не спростовані відповідачем під час розгляду справи. За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначив обов`язок відповідача, регламентований положеннями ст. 84 СК України, з утримання дружини до досягнення дочкою трьох років.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Відповідачем не надано жодного допустимого та належного доказу на спростування недійсності довідки про його заробітну плату, яка надана позивачкою; чеків, які, на думку апелянта, мають розбіжності та не підтверджують витрати саме на позивачку чи на дитину, а також посилання на незаконність зібраних документів щодо відповідача, та не підтвердження виписок щодо лікування позивачки та проходження її лікування.

З врахуванням викладеного вище на спростування апеляційної скарги знайшли свої підтвердження доводи відзиву ОСОБА_1 , що відповідач ОСОБА_2 має змогу сплачувати аліменти на дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має інших доходів, крім соціальної допомоги на утримання дитини, проходить курс лікування після операції у зв`язку з онкологічним захворюванням, оскільки відповідач працює та отримує заробітну плату.

Не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду в оскаржуваній частині посилання апелянта на визначений у позові розрахунок суми судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 18000 грн, оскільки оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання щодо стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалось.

Посилання в апеляційній скарзі на визнання позову в частині стягнення аліментів на дитину, при цьому заявник зазначає, що позивачка всіляко перешкоджає йому виконувати батьківські обов`язки, не надає змоги спілкуватися з нею та дружиною, не дає змоги бачитися з дитиною, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину заявником не оскаржується.

Нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду відповідачем не надано.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд, повно встановивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, дотримуючись норм матеріального і процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 12.11.2021 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, оскільки визначений судом розмір є таким, що відповідач взмозі сплачувати, виходячи з довідки про отримані доходи, на спростування якої відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 18.02.2022.

Головуючий Судді :