Справа № 236/454/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області (а.с. 1-3).

Заявниця ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с.18).

Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с.19 ).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що заявниці ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ДН № 038043, виданого 06.02.2002 на підставі рішення виконкому Краснолиманської міської ради народних депутатів № 567 від 19.12.2001, надана у постійне користування земельна ділянка площею 1,0 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Краснолиманського міської ради (а.с. 7, 8).

У згаданому Державному акті прізвище, ім`я, по батькові постійного користувача землею зазначено як " ОСОБА_2 ", запис здійснено українською мовою (а.с. 7). Таке написання прізвища заявниці не відповідає написанню її прізвища в паспорті громадянина України (а.с. 6).

У зв`язку з помилкою в написанні в правовстановлюючому документі на право постійного користування землею прізвища заявниці ОСОБА_1 , на цей час вона позбавлена можливості розпоряджатися та користуватися в повній мірі своїм майном на власний розсуд.

Правильне написання прізвища заявниці « ОСОБА_3 », підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 5, 6, 9).

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку та реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Нормами ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормами ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Дослідивши письмові докази, надані до матеріалів цивільної справи, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Державного акту на право постійного користування землею серії І-ДН № 038043, виданого 06.02.2002 на підставі рішення виконкому Краснолиманської міської ради народних депутатів № 567 від 19.12.2001, на постійне користування земельною ділянкою площею 1,0 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Краснолиманського міської ради, виданого на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений 10.02.2022.

Суддя -