ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м.Суми

Справа №592/8840/21

Номер провадження 22-ц/816/21/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року в складі судді Князєва В.Б., постановленого в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 23 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у липні 2021 року, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14263 грн. 24 коп.

Свої вимоги мотивувала тим, що в період з 07.06.2008 року по 07.03.2011 року вони з ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.03.2011 року їх шлюб було розірвано. Вказує, що рішенням Апеляційного суду Сумської області з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 500 грн на місяць. В подальшому рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Сумської області від 12.12.2017 року збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 з 500 грн. до 1200 грн. на місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В подальшому рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2020 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 13.08.2020 року збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 з 1200 грн. до 2000 грн. на місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Зазначає, що вказаного розміру аліментів є недостатньо, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати, що пов`язані з розвитком здібностей їх сина. Так, неповнолітній ОСОБА_3 займається в секції тхеквандо, за яку сплачується щомісячно 200 грн. Крім того, для відвідування занять тхеквандо було придбане необхідне обладнання (шолом, фути, кімано, рукавиці, капа для зубів) загальною вартістю 2250 грн. Також, їх син відвідує заняття англійської мови в ТОВ «Поліглот Освіта», де вартість одного навчання коштує 105 грн. За 13 занять нею було сплачено 1575 гривень. Вказує, що їх син ОСОБА_3 сильно хворіє, в зв`язку з чим потребує додаткових витрат на лікування. З цією метою нею було придбано путівку на базу відпочинку «Пелікан» (Одеська область Комінтернівський район) вартістю 7920 грн. Вартість проїзду до бази відпочинку та в зворотному напрямку склала 1400 грн. Зазначає, що їх син в період з 19.11.2020 по 29.11.2020 року проходив лікування в КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР, де з 29.11.2020 року був переведений до інфекційного відділення № 3 з діагнозом COVID 19. На лікування їх сина відповідачкою було витрачено 4736 грн. 87 коп. Також позивач понесла витрати на придбання путівки до медично реабілітаційного центру «Миргород» вартістю 8500 грн, лікувально профілактичні процедури, вартістю 346 грн. 00 коп., стоматологічні послуги, що за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року склали 738 грн. 60 коп. Вказує, що загальна вартість понесених нею витрат склала 28526 грн. 47 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 13963 грн. 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відвідування секції з тхеквондо, англійської мови спрямовано на розвиток здібностей неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а поїздки до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та до медично-реабілітаційного центру « ІНФОРМАЦІЯ_4 » вчинялися з метою оздоровлення сина, а тому є додатковими витратами на дитину. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, а тому вимоги є обґрунтованими.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково на суму 1122 грн. 14 коп. В іншій частині позову відмовити.

Доводи скарги мотивує тим, що позивачем не надано до суду доказів того, що їх неповнолітній син ОСОБА_5 взагалі відвідує секції тхеквандо. Крім того, відвідування вказаної секції не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами. Крім того, судом не було взято до уваги тієї обставини, що позивач не довела тих обставин, що оздоровлення та реабілітація на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та медично- реабілітаційному центрі «Миргород» були необхідними, з огляду на відсутність будь яких направлень чи рекомендацій. Позивачем обрано місця відпочинку без його узгодження самостійно. Крім того витрати на відпочинок також не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Вказує, що позивачем не доведено того, що їх неповнолітній син ОСОБА_4 відвідує заняття англійської мови. Відвідування таких занять також не є додатковими витратами на дитину. Крім того, судом не взято до уваги його матеріального стану та наявності іншої дитини.

Від позивача надійшов до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому остання не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що придбання нею спортивного інвентарю, страхового полісу для дитини, яка займається в секції тхеквандо, оплата занять з англійської мови є належними доказами, що підтверджують факт їх відвідування їх сином ОСОБА_4 . Зазначає, що визначення особливих обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку, а тому суди виходять з фактичних обставин кожної конкретної справи. Особливі обставини можуть бути зумовлені схильністю дитини до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті. Зазначає, що реабілітація дитини після лікування є довготривалою, а тому зумовлює додаткові витрати. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції від сумісного проживання у сторін є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2020, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 13.08.2020, збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття до 2 000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 6-11).

З довідки № 33 від 07.12.2020 вбачається, що ОСОБА_3 , перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР з 19.11.2020 по 29.11.2020, а з 29.11.2020 був переведений до інфекційного відділення з діагнозом: Covid-19, позагоспітальна двобічна інстертиціальна пневмонія, важкий перебіг, ДН 2 ст. (а.с. 17).

З карти стаціонарного хворого № 2864 вбачається, що ОСОБА_3 знаходився в 3 інфекційному відділенні з 19.11.2020 по 05.12.2020 (а.с. 19).

З товарного чеку вбачається, що ТОВ «Поліглот-Освіта» було сплачено за заняття з англійської мови: 15.06.2020 420 грн. та 02.09.2020 1575 грн., що разом становить 1995 грн.(а.с. 19).

Згідно квитанції серії ААИ № 332279, - 13.11.2020 ОСОБА_3 було надано послугу по видаленню зубу, вартість послуги становить 480 грн. (а.с. 19).

З чеку від 14.04.2021 вбачається, що ОСОБА_6 оглядав ортодонт, вартістю 200 грн. (а.с.20).

З заказу-наряду № 3326 вбачається, що ОСОБА_7 надавалися стоматологічні послуги, загальною вартістю 58 грн. 60 коп. (а.с. 21).

З електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків від 16.09.2020 вбачається, що ОСОБА_3 було застраховано та сплачено страховий платіж у сумі 240,00 грн. (а.с.22).

З квитанцій вбачається, що було придбано ліки: 21.12.2020 на суму 177,70 грн., 07.10.2020 45,00 грн, 21.12.2020 52,40 грн., 01.02.2021 133,90 грн., 21.12.2020 130,90 грн., 15.02.2021 357,90 грн., 06.01.2021 213,40 грн., 15.02.2021 230,10 грн., 21.01.2021 101,00 грн., 23.10.2021 123,00 грн., 12.10.2020 18,00 грн., 29.04.2021 182,70 грн., 01.02.2021 79,70 грн., 17.11.2020 167,70 грн, 15.10.2020 322,50 грн., 24.02.2020 33,60 грн., 18.11.2020 334,33 грн., 28.07.2020 183,50 грн., 07.03.2021 60,94 грн., 08.08.2020 34,90 грн., 02.03.2021 59,60 грн., 09.10.2020 63,60 грн., загальною сумою 3106 грн. 37 коп. (а.с. 21-24).

09.03.2021 було пройдено медичне обстеження, вартістю 520,00 грн. (а.с. 24).

12.02.2021 було зроблено Узд щитоподібної залози, вартістю 90,50 грн. (а.с. 22).

12.02.2021 було здано клінічний аналіз крові, вартістю 190,00 грн. та 12.03.2021 аналіз крові на вміст глікогемоглобіну, вартістю 230,00 грн. (а.с. 25).

З путівки № 2 вбачається, що ОСОБА_3 перебував на базі відпочинку «Пелікан» з 14.08.2020 по 28.08.2020, вартістю 7920,00 грн. (а.с. 26). В зв`язку з чим, було позивачем понесено додаткові витрати на проїзд до бази відпочинку в напрямку «Суми-Одеса» та «Одеса-Суми», вартістю 1400,00 грн. (а.с. 28).

10.09.2020 було придбано шолом для тхеквондо та кімоно-добок, вартістю 1200,00 грн.

18.11.2020 було придбано рукавиці для тхеквондо та фути, вартістю 1000,00 грн.

16.11.2020 було придбано капу боксерську, вартістю 50,00 грн. (а.с. 27).

З паспорту до путівки № 216, вбачається що ОСОБА_3 з 23.06.2021 по 09.07.2021 перебував у Медичному реабілітаційному центрі «Миргород», вартістю 8500,00 грн. (а.с. 29). У зв`язку з цим було понесено витрати на проїзд в напрямку «Суми-Полтава» та «Полтава-Суми», вартістю 400 грн. (а.с. 30).

З довідки вбачається, що ОСОБА_3 з 23.06.2021 по 09.07.2021 перебував на лікуванні в медичному реабілітаційному центрі «Миргород» з діагнозом: сколіоз грудо-поперекового відділу хребта (а.с. 32).

З санаторно-курортної книжки № 568 вбачається, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 23.06.2021 по 09.07.202, а також там було проведено лікувально-профілактичні процедури: 24.06.2021 вартістю 112,00 грн., 110,00 грн., 23.06.2021 - 124,00 грн., загальною вартістю 346,00 грн. (а.с. 31).

Частиною 2 статті 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття.

Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до положень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Таким чином, чином обидва з батьків зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 де суд вказав, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина».

Апеляційний суд звертає увагу, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а є обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Доводи відповідача викладені ним в апеляційній скарзі стосовно того, що у суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у нього є друга дитина, і ця обставина впливає на його майновий стан не заслуговують на увагу, оскільки наявність іншої дитини не звільняє відповідача від обов`язку приймати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, оскільки діти мають рівні права на матеріальне забезпечення. Інших доказів того, що вказують на скрутне матеріальне становище відповідача, що не дає йому змоги брати участі у додаткових витратах на дитину, останній до суду не надав.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що поїздки сина сторін ОСОБА_4 до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та до медично-реабілітаційного центру « ІНФОРМАЦІЯ_4 » вчинялися з метою оздоровлення сина, а тому є додатковими витратами на дитину. Доводи відповідача викладені ним в апеляційній скарзі стосовно того, що з ним не було погоджено заклади для проведення оздоровлення їх сина, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані поїздки були здійсненні саме з метою оздоровлення неповнолітнього ОСОБА_4 та зумовлені станом його здоров`я, а не з метою його відпочинку.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, що підтверджують необхідність здійснення додаткових витрат на лікування дитини. З матеріалів цивільної справи та наданої позивачем довідки № 33 від 07.12.2020 вбачається, що ОСОБА_3 , перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР з 19.11.2020 по 29.11.2020, а з 29.11.2020 був переведений до інфекційного відділення з діагнозом: Covid-19, позагоспітальна двобічна інстертиціальна пневмонія, важкий перебіг, ДН 2 ст. (а.с. 17). З карти стаціонарного хворого № 2864 вбачається, що ОСОБА_3 знаходився в 3 інфекційному відділенні з 19.11.2020 по 05.12.2020 (а.с. 19). Тобто, неповнолітній Нікіта переніс важкий перебіг хвороби, викликаний вірусом Covid-19, а тому потребував реабілітації та лікування. В зв`язку з чим колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно того, що понесені позивачем витрати на ліки є також додатковими витратами на дитину, що викликані особливими потребами.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі стосовно того, що понесені позивачем витрати на заняття англійською мовою і тхеквандо та придбання спортивного спорядження для занять тхеквандо не можуть вважатися додатковими витратами на дитину, що зумовлені особливими обставинами.

Колегія суддів зауважує, що додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані саме особливими обставинами, такими як розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо, ані тільки фізичного розвитку дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що заняття англійською мовою та тхеквандо зумовлені саме розвитком здібностей їх з відповідачем дитини ОСОБА_4 , а не організацією його дозвілля. Крім того, колегія суддів вважає, що придбання позивачем спортивного спорядження для зайняття тхеквандо (шолом, рукавиці, фути, захисна капа, кімоно добок) також не направлені на розвиток дитини, оскільки їх відсутність не перешкоджають їх дитині займатися тхеквандо, в разі доведення позивачем, що вказані заняття направлені саме на розвиток здібностей їх дитини.

Таким чином, понесені позивачем витрати на зайняття англійською мовою, тхеквандо та придбання спортивного спорядження для заняття тхеквандо загальною вартістю 4245 грн. не є додатковими витратами, а ці витрати повинні покриватися сумою аліментів які сплачує відповідач.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково відніс понесені позивачем витрати на заняття англійською мовою вартістю 1995 грн, тхеквандо та придбання спортивного спорядження для занять таким видом спору вартістю 2250 грн. до додаткових витрат на дитину, що зумовлені особливими обставинами, а тому з відповідача підлягає стягненню половина фактично понесених позивачем додаткових витрат на дитину в сумі 11840 грн. 74 коп. (23681 грн. 47 коп. :2).

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже, резолютивна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнутої з відповідача на користь позивача суми додаткових витрат.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367; п. 2 ч. 1 ст. 374; п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року змінити , виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 11840 грн. 74 коп.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко