СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1404/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Сирота А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2.

представника Офісу Генерального прокурора Чилової О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури.

Ухвалою від 10.11.2021 року у справі відкрито позовне провадження за правилами загального.

Державна казначейська служба України направила суду відзив на позовну заяву в якому вказала на порушення правил підсудності розгляду даного позову, зокрема вказуючи, що такий має розглядатися Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області в силу Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

В підготовчому судовому засіданні 31.01.2022 року постало питання підсудності вказаної справи.

Позивач та його представник у підготовчому судовому засіданні пославшись на ч. 4 ст. 28 ЦПК України вказали на правильне визначення підсудності розгляду даної справи, зокрема за зареєстрованим місцем проживання позивача, яке знаходиться в Святошинському районі м.Києва.

Представник Офісу Генерального прокурора у підготовчому судовому засіданні поклалась на розсуд суду.

Представник Державної казначейської служби України в підготовче судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вислухавши думку з"явившихся до суду учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно заявленого позову останній стосується відшкодування завданої шкоди незаконними діями прокуратури, зокрема в позові зазначено, що у 2014 році було розпочате кримінальне провадження відносно позивача, серед іншого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 27.03.2017 року було винесено вирок, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 425 КК України. 21.05.2021 року такий вирок було скасовано Верховним Судом, вказане кримінальне провадження закрито у зв"язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Частинами першою та другою статті 12 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41, у разі винесення виправдовувального вироку, для визначення розміру шкоди, передбаченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглянув справу по першій інстанції.

Отже, вирішення вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди вирішується судом в однаковому порядку в ухвалі, що приймається згідно із частиною першою статті дванадцятої Закону від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР.

Відповідний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 24 квітня 2017 року у справі№6-2885цс16.

Такий же висновок було зроблено Верховним Судом і 04 лютого 2019 року у справі № 752/19717/15-ц за результатом розгляду якої Верховний Суд скасував рішення справи по суті у зв"язку з порушенням правил підсудності розгляду такої справи з направлення її на новий розгляд до належного суду.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне направити вказаний позов за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 цього Кодексу).

За таких обставин, оскільки цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури, не належить до територіальної юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва, її слід направити для розгляду за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, оскільки така підсудність визначена спеціальним законом, який регулює вказані правовідносини та підтверджується відповідною позицією, як Верховного Суду України так і Верховного Суду у вище зазначеній судом справі.

Керуючись ст. ст. 31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури направити за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (51400, вулиця Дніпровська, 135, Павлоград, Дніпропетровська область).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала складена 31.01.2022 року.

Суддя Коваль О.А.