Справа № 306/1418/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Мацунич М.В..

з участю секретаря: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Свалявського районного суду від 09 серпня 2017 року у справі № 306/1418/17 (Головуючий: Вінер Е.А.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.03.2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань згідно умов договору кредит не погасила в повному обсязі, а тому позивач просив стягнути на свою користь 83 483,45 грн. заборгованості та сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Свалявського районного суду від 09 серпня 2017 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12 березня 2010 року у сумі 83 483,45 грн., з яких: 4 033,98 заборгованість за кредитом, 70 997 грн. 88 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 000 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 3 951,59 грн. штрафу (процентна складова) та оплачений судовий збір у сумі 1600 грн..

Не погоджуючись із даним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як погашення заборгованості за договором визначено щомісячними платежами та позовна давність застосовується до кожного щомісячного платежу окремо та обчислюється з моменту настання строку погашення чергового щомісячного платежу. Оскільки відповідач не була присутня під час розгляду справи, то у неї була відсутня можливість заявити про позовну давність у три роки щодо вимог про стягнення тіла кредита та процентів, та одного року щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів). Відповідач не надавала своєї згоди на сплату відсотків в іншому, більшому розмірі - 34,80 % та 43,20 % і банком самовільно застосовані вказані розміри відсотків без погодження із нею та здійснено розрахунок заборгованості з використанням цих збільшених розмірів. Наданий позивачем в якості доказу Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Накази банку про збільшення процентних ставок не містить підпису відповідача, що підтверджує, що із вказаних Умовами, наказами не була ознайомлена, а відтак, свою згоду на умови, викладені у цих документах, не надавала. Строк дії картки закінчився 30 вересня 2015 року, то нарахування неустойки (пені та штрафів), починаючи з 01.10.2015 року є незаконним, як і здійснені розрахунок банку за процентами за ставками 38.80% та 43.20%.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» - Дурдинець Р.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена та від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності і відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України дана обставина не перешкоджає розгляду.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.03.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Строк дії картки закінчився 30 вересня 2015 року.

У матеріалах справи наявна довідка про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана особисто ОСОБА_1 і з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5% (30% на рік), зазначено розміри комісій та штрафів.

Дані обставини сторонами не оспорюються і сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Відповідно до ст.ст. 629, 525, 612 ЦК україни договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів і станом на 31.05.2017 року по розрахунку заборгованості позивача ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором - 83 483,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 4033,98 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 70997,88 грн., 4000 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів 500 грн. (фіксована частина), 3951,59 грн. штраф (процентна складова).

У заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування наслідків строків позовної давності передбачені ст.ст. 256, 257, 267 ч. 4 ЦК України, мотивуючи тим, що оскільки вона не була присутня під час розгляду справи, і в неї було можливості заявити про позовну давність у три роки щодо вимог про стягнення тіла кредита та процентів, та одного року щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів).

Разом з тим, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності судова колегія до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи нга 09 серпня 2017 року у суді першої інстанції, про що свідчить розписка про її виклик особисто отриманий нею 20.07.2017 року (а.с.44) і своїм правом про застосування наслідків пропуску строку позовної давності у суді першої інстанції не заявлялось.

Із розрахунку заборгованості наданого АТ КБ «Приват Банк» вбачається, що останній платіж по погашенню кредиту у розмірі 500 грн. сплачений ОСОБА_1 29.01.2014 року і заборгованість на цю дату становить по тілу кредиту - 4033 грн. 98 коп., заборгованість по відсоткам - 1 134 грн.82 коп., по пені заборгованість відсутня.

Розрахунком заборгованості стверджується, що після 29.01.2014 року позивач нараховує процентну ставку у розмірі 34.80 % та 43.20%.

Однак, відповідачка не надавала згоди на застосування відсотків у вищезазначеному розмірі, а між сторонами була узгоджена процентна ставка у розмірі 2.5% на місяць, а тому нарахування банком відсотків у більшому розмірі є незаконним.

Судова колегія зазначає, що станом на 30.09.2015 року, яким є строк дії картки заборгованість за тілом кредиту становить 4033,98 грн., заборгованість по відсоткам 1134 грн. 32 коп. яка існувала станом на 29 01.2014 року і до 30.09.2015 року становить 20 місяців з урахуванням 2.5 % в місяць (4033,98 грн.х 2.5%. 100 х 20 місяців) складає 5 040, грн. і загальна сума заборгованості по відсоткам - 1 134 грн. 32 коп. + 5 040,00 грн.= 6 174,32 грн. та 2 000 грн. пені і 500 грн. штрафу.

Нарахування позивачем відсотків, пені за межами строку дії картки - 15.09.2015 року є неправомірними, так як підписана анкета-заява про пиєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору і суперечить чинному законодавству та умовам договору укладеним між сторонами.

Оскільки, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед банком станом на 30.09.2015 року складає по тілу кредиту - 4033 грн. 98 коп. + по відсоткам 6 174 грн. 32 коп. + 2000 грн. пені, + 500 грн. штрафу, а всього на загальну суму 12 708,30 грн., а відповідачем на виконання заочного рішення суду від 09 серпня 2017 року сплачено 12 908,00 грн., і судова колегія вважає, що фактична заборгованість по кредиту відповідачем сплачена, а тому у задоволенні заявлених позовних вимог позивачу слід відмовити.

За таких обставин, суд першої інстанції не звернув увагу на вищенаведене і стягнув суму нарахованих позивачем заборгованості за межами дії строку картки - 30.09.2015 року, що суперечить умовам договору укладеним між сторонами та вимогам чинного законодавства і рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові АТ КБ «Приват Банк» слід відмовити із вищезазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з АТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 у розмірі 2 400 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. с. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 625, 1054 ЦК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Свалявського районного суду від 09 серпня 2017 року скасувати.

У позові АТ КБ «Приват Банк» відмовити.

Стягнути із АТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 2 400 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено 20 січня 2022 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой