ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Суми

Справа №658/1638/21

Номер провадження 22-ц/816/98/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сальник Наталії Анатоліївни

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2021 року, у складі судді Сидорчук О.М., ухвалене у м. Шостка, повний текст якого складено 19 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в :

21 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що за судовим наказом, виданим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 07 грудня 2020, справа № 589/3158/20, з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 іншої дитини змінився його сімейний стан і, будучи батьком трьох малолітніх дітей, аліменти сплачує лише на утримання сина ОСОБА_3 , офіційно не працевлаштований, доходу не має, тому просив зменшити розмір та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , визначивши аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 960 грн 50 коп, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сальник Н.А., посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що позивач офіційно не працевлаштований, не має постійної роботи, у нього відсутні доходи, перебування його на заробітках у Польщі не доведено, він є вільним у виборі місця свого проживання та перебування, тому в день розгляду справи судом першої інстанції перебував за межами України. Зазначає, що позивач має на утриманні троє малолітніх дітей, з яких від двох попередніх шлюбів: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання сина він сплачує аліменти за судовим наказом від 07 грудня 2020 року. У зв`язку з тим, що після стягнення аліментів на сина у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася третя дитина - ОСОБА_5 , змінився його сімейний стан, тому вважає, що розмір аліментів на сина підлягає зменшенню зі зміною способу їх стягнення з частки від заробітку на тверду грошову суду в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 960 грн 50 коп. Судом не вказано, яким чином наявність заборгованості по аліментах у сумі 10797 грн 81 коп впливає на зміну розміру аліментів.

Крім того, вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення 08 вересня 2021 року судом першої інстанції було проголошено вступну та резолютивну частину рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а після виготовлення повного тексту рішення стало відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що відповідно до положень ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів за позовом платника аліментів. Позивачем не вказано, як народження ще однієї дитини вплинуло на його матеріальне становище та здатність сплачувати аліменти на сина ОСОБА_3 і така обставина сама по собі не свідчить про погіршення майнового стану та не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, не надано доказів на підтвердження понесення витрат на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Зазначає, що судом першої інстанції чітко та розбірливо була проголошена вступна та резолютивна частина рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 і після засідання їй видана копія судового рішення, де зазначено про відмову у задоволенні позову, тому заперечує доводи апеляційної скарги про невідповідність проголошеного рішення його паперовій копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги ОСОБА_2 та її представника - адвоката Кричевцової Є.А., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 28 липня 2018 року по 09 квітня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю.

07 грудня 2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ у справі № 589/3158/20 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

Судовий наказ № 589/3158/20 з 22 лютого 2021 року перебуває на примусовому виконанні Каховського міськрайонного відділу ДВС Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) ВП № 64585117 (а.с. 18).

Згідно з розрахунком державного виконавця станом на 01 квітня 2021 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість по аліментах у розмірі 10797,81 грн (а.с. 19).

Також від попереднього шлюбу позивач ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13, 14).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження, вчиненого 07 квітня 2021року, вбачається, що в м. Познань (Республіка Польща), що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина - ОСОБА_5 , батьком якої вказаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15-16).

За інформацією Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 21 травня 2021 року, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в контролюючих органів як фізична особа-підприємець (а.с. 36 зв.-37).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував наявність у нього обов`язку щодо утримання малолітніх дітей та мотивував своє рішення тим, що всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту погіршення свого майнового стану, як платника аліментів після народження третьої дитини, даних про розмір свого доходу чи його відсутність, а визначений судовим наказом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2020 року, справа № 589/3158/20, розмір аліментів на сина сторін ОСОБА_3 відповідає вимогам сімейного законодавства і його зменшення суперечитиме інтересам дитини, не сприятиме її належному забезпеченню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що відмовляючи у задоволенні позову про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Так, суд прийняв до уваги, що позивач офіційно не працевлаштований, відсутня інформація про розмір його доходу чи перебування на обліку як безробітнього, наявність малолітньої дочки від іншого шлюбу, докази про утримання якої відсутні, тому визначений судом розмір аліментів не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам сина, який має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Відсутність у позивача офіційного місця роботи, наявність обов`язку по утриманню інших дітей, не звільняє його від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина на рівні з матір`ю.

Аналіз норми ч. 1 ст. 192 СК України права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи викладене, зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини - ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу.

Так, суд врахував те, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням ще однієї дитини. Навпаки, із наданої відповідачем виписки по надходженням по картці в АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що у період травня-серпня 2021 року ОСОБА_1 здійснював сплату аліментів шляхом грошових переказів на банківську картку ОСОБА_2 (а.с. 74), що свідчить про наявність у нього доходу.

Слід зазначити, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Також, необхідно врахувати, що позивачем не надано доказів надання ним утримання малолітній дочці від іншого шлюбу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються ст. 181 СК України. Частина 3 ст. 181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, лише стягувачу аліментів за законом надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі), що свідчить про безпідставність вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у частці від заробітку, шляхом зміни способу стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Зміст наявної у матеріалах справи вступної та резолютивної частини рішення проголошеної судом 08 вересня 2021 року, співпадає із змістом резолютивної частини повного тексту рішення суду, виготовленого 19 жовтня 2021 року, що спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність проголошеного рішення його паперовій копії.

Крім того, на спростування таких доводів апеляційної скарги відповідач у відзиві вказує, що була присутні у судовому засіданні при проголошенні вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення та відразу після засідання отримала її копію, зміст якого відповідає прийнятому судом рішенню про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сальник Наталії Анатоліївни залишити без задоволення, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко