ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Суми

Справа №583/4609/21

Номер провадження 22-ц/816/322/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

скаржник ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються, як суб`єкта владних повноважень старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова Олена Анатоліївна,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року в складі судді Сидоренка Р.В., постановлену в м. Охтирка,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової О.А., в якій просив визнати дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової О.А. щодо не внесення всіх встановлених фактів, подій, а також пояснень, висновків, пропозицій стягувача до актів державного виконавця, складених 06 листопада 2021 року протиправними.

Скаргу обґрунтовував тим, що 19 лютого 2021 року він звернувся до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення суду, надав ухвалу та виконавчий лист № 583/2211/20 від 14 січня 2021 року, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області про визначення способу участі його, як батька, у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними:

- кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю;

- кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків;

- чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України, в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 .

26 травня 2021 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною (далі - державний виконавець) було відкрито виконавче провадження 64636607.

06 листопада 2021 року державний виконавець зобов`язав сторони бути присутніми за адресою: АДРЕСА_2 , о 10:00. На визначений час державний виконавець не з`явився. В цей же день із запізненням з`явився державний виконавець та о 10:10 склала акт державного виконавця, до якого внесла недостовірні дані, а саме, що боржник не перешкоджає у виконанні рішення суду, в даній частині рішення суду боржником виконано, висновки, пропозиції, пояснення від стягувача щодо недостовірності внесеної інформації нею до акту вносити відмовилась.

Місце побачення батька з дітьми державним виконавцем не визначено, час, який він провів з дітьми та визначений судом зменшений до кількох хвилин і він витрачений не на спілкування з дітьми, а сварку, яку провокувала боржниця.

Місце побачення з дітьми державним виконавцем не було визначено і не бажаючи це робити, державний виконавець продовжує складати акти про передачу дітей, не вчинення боржником перешкод, фіксація даних фактів не має ніякого відношення до пред`явленого на примусове виконання виконавчого документа.

Зі змісту вищевказаного акту державного виконавця вбачається, що боржник не перешкоджає побаченню батька з дітьми. Внесені до акта державного виконавця факти, події не відповідають дійсним обставинам, які відбувалися 06 листопада 2021 року з 10:00 години. Ним здійснено відеофіксацію подій 06 листопада 2021 року, яку надає до суду як доказ. Державний виконавець відмовилась вносити до акта державного виконавця пояснення, висновок щодо подій, які відбулися 06 листопада 2021 року від стягувача.

Вважає, що державним виконавцем порушено його право як сторони виконавчого провадження щодо проведення виконавчих дій 06 листопада 2021 року, не внесено до акту державного виконавця від 06 листопада 2021 року його пояснення і висновки щодо не проведення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, хоча він прохав її їх внести декілька разів. Не внесено факти вимагання боржником у стягувача СОVID-19 сертифікату, знову боржниця розпочала провокувати сварку. Не внесено факти вчинення перешкод з боку боржника, боржниця повідомила, що йде з дітьми гуляти, поставивши дітей перед вибором з ким з батьків іти їм на прогулянку. На його прохання, що зачекає коли вони вернуться з прогулянки і проведе якийсь час з ними почала кричати і повідомляти, що він за нею буде ходити.

Запропонував пропозицію, що почекає коли діти повернуться з прогулянки і проведе залишок часу з ними. Боржник відмовив. Дані факти не внесено до акта державного виконавця від 06 листопада 2021 року. Рішення суду боржником не виконується.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував, що не тільки поняті можуть надавати усні пояснення (ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження»), а і стягувач або боржник можуть надавати усні пояснення (ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження»), тим паче коли в акт державного виконавця внесена недостовірна інформація, яка встановлена місцевим судом по даній справі.

Пояснення, висновки, заперечення, зауваження, які надходять в письмовій чи усній формі до державного виконавця під час проведення виконавчих дій від осіб, які зазначені в акті державного виконавця повинні ним фіксуватися в акті державного виконавця у разі їх надходження.

Відзиву на апеляційну скаргу державним виконавцем не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено ОСОБА_1 спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 . Надано батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною лише за їх взаємною згодою. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

На виконання вказаного судового рішення 16 лютого 2021 року Охтирським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист.

26 травня 2021 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою О.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 583/221/20 від 16 лютого 2021 року (ВП № 64636607).

06 листопада 2021 року ст. державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою О.А. у присутності стягувача і боржника за місцем проживання останньої о 10:10 був складений акт, у якому зазначено про те, що боржник ОСОБА_2 не перешкоджає у виконанні рішення суду в частині кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю. Боржником дане рішення суду виконується.

Судом першої інстанції було переглянуто відео файл, наданий стягувачем на оптичному диску, перенесений з мобільного телефону за допомогою якого він фіксував обставини вказаної події та із переглянутого відео було встановлено, що стягувач просив державного виконавця внести до акту відомості про те, що боржник вказує на ту обставину, що у нього немає сертифікату про вакцинацію, а після того як виконавець відмовилась прочитати незрозуміле йому в акті слово, почав вимагати у неї, щоб та внесла до акту його пояснення та пропозиції (проте, якого саме змісту, не зазначав). Державний виконавець роз`яснила стягувачу, що він має викласти свої пояснення і пропозиції на окремому аркуші письмово. Боржник категорично заперечила, щоб батько залишався спілкуватись із дітьми за місцем її проживання та неодноразово вказувала, що не заперечує проти того, щоб діти пішли разом із батьком на прогулянку. Проте діти даного разу відмовились іти на прогулянку разом із батьком.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ані законом, ані будь-якими підзаконними нормативними актами не передбачено обов`язку державного виконавця у зазначеному документі викладати пояснення учасників процесу, їхні репліки, пропозиції, побажання, а тому прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частиною 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що пояснення, висновки, заперечення, зауваження, які надходять в письмовій чи усній формі до державного виконавця під час проведення виконавчих дій від осіб, які зазначені в акті державного виконавця повинні ним фіксуватися в акті державного виконавця у разі їх надходження, проте такі твердження не заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на слідуюче.

Пунктом 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року зазначено, що Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, положення п. 8 вищевказаної Інструкції дають підстави стверджувати про те, що у акті державний виконавець фіксує певні встановлені ним обставини або події, власні висновки та пропозиції. Проте, ані законом, ані будь-якими підзаконними нормативними актами не передбачено обов`язку державного виконавця у зазначеному документі викладати пояснення учасників процесу, їхні репліки, пропозиції, побажання, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються різного тлумачення діючого законодавства та переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2022 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина