Справа № 610/3448/21
Провадження № 2/610/108/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бартєнєвої Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/3448/21 (пр. № 2/610/108/2022) за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (далі - АТ «КРЕДОБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № CL-123050 від 19 липня 2018 року у розмірі 90823,63 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9082,36 гривень та суму судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 липня 2018 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-123050 відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах обумовлених Договором, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим Договором. Відповідачу надано було кредит у розмірі 75000,00 грн з і сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою - 49,99 % річних на строк до 18.07.2023. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.06.2021 за ним утворилася заборгованість у розмірі 90823,63 гривень, яка складається з: 61266,29 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29548,77 грн - заборгованість за відсотками, 8,57 грн - заборгованість за пенею.

Ухвалою від 19.11.2021 позовну заяву АТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву у якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути без нього.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 19 липня 2018 року між АТ «КРЕДОБАНК» (на той момент - Публічне Акціонерне Товариство «КРЕДОБАНК») і ОСОБА_1 кредитного договору № CL-123050 позивач зобов`язувався надати у власність позивача грошові кошти (кредит), на строк 60 місяців терміном до 18.07.2023, а відповідач зобов`язувався використати кредит в сумі 75000,00 грн на поточні потреби, сплатити відсотки, за процентною ставкою 49,99 % річних, та інші платежі (а.с. 16-18).

АТ «КРЕДОБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти (кредит) на умовах передбачених договором, як вбачається з меморіального ордеру № 39792481 від 19.07.2018 (а.с. 9).

З п. 4.1 кредитного договору вбачається, що за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 49,99 % річних.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною у п. 4.1. цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Пунктами 6.1., 6.2. кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Договору). Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 60 Щомісячних платежів по 3462 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору.

Відповідно до п. 7.1. кредитного договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Згідно до п. 7.2. кредитного договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п. 10.2. цього договору, Банк має право нарахувати Позичальнику штраф в розмірі 5 % від суми Кредиту, що становить 3750 грн.

08.05.2021 за вих. № 220/2021 на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, яка 08.06.2021 повернулась відправнику у зв`язку з закінченням строку зберігання (а.с. 23-26).

Згідно до п. 6.9. кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 3.3. цього договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Відповідно до 6.10. кредитного договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги Банку усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за і Договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ «КРЕДОБАНК», відповідачем ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту за кредитним договором № CL-123050 від 19.07.2018, у зв`язку з чим, станом на 10 червня 2021 року, за ним утворилась заборгованість, яка становить 90823,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 61266,29 грн, заборгованість за відсотками - 29548,77 грн, заборгованість за пенею - 8,57 грн (а.с. 6-8).

Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи наведене вище, а також те, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними кредитного договору № CL-123050 від 19.07.2018, спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, а також те, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Кредобанк» в особі Заступника Голови Правління Адама Свірського уклав з адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» договір про надання правової допомоги від 11.02.2019.

Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9082,36 грн., але не надав документально підтверджені витрати на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат, тому відсутні підстави для задоволення цих вимог.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2270,00 грн судового збору (а.с. 1).

У відповідності до 141 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 526, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № CL-123050 від 19 липня 2018 року в сумі 90823,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» витрати зі сплати судового збору в сумі 1135,00 грн.

Повернути Акціонерному товариству «КРЕДОБАНК» з Державного бюджету України 1135,00 грн (одну тисячу сто тридцять п`ять гривень) судового збору, сплаченого ним за подання до суду позовної заяви згідно квитанції № 52569406 від 14 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суду Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя підпис В.М. Тімонова

Згідно з оригіналом.

Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Помічник судді Катерина ГАРМАШ

Копію засвідчено 03.02.2022