Провадження № 2/161/1323/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 лютого 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» Вегера Андрій Анатолійович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17 листопада 2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MERCEDES-BENZ E250, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля OPEL MOVANO, д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2021 року відповідача, який під час скоєння ДПТ перебував у стані алкогольного сп`яніння, було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність ОСОБА_1 застрахована, згідно полісу ОСЦПВ № АР/1021220 від 16 листопада 2020 року (забезпечений ТЗ: MERCEDES-BENZ E250, д.н.з. НОМЕР_1 ). Згідно заяви про погодження розміру страхового відшкодування, потерпілому було відшкодовано збиток у розмірі 10000 грн., відповідно до чого позивач набув право регресної вимоги до винуватця ДТП.

З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 10000 грн. відшкодування шкоди в порядку регресу, а також судові витрати у справі (2270 грн. судового збору та 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу).

Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй письмовій заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи шляхом надіслання судової повістки за останнім відомим місцем проживання. Правом подачі відзиву на позов не скористався.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 листопада 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1021220, відповідно до якого застраховано майнові інтереси власника автомобіля марки MERCEDES-BENZ моделі E250, д.н.з. НОМЕР_1 , (розмір ліміту відповідальності позивача за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн., розмір франшизи - 2600 грн.) (а.с.7-8).

17 листопада 2020 року в м. Луцьку по вул. Конякіна, 31, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Mercedes Benz E250», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Opel Movano», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , наслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2021 року, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, оскільки останній, керував транспортним засобом «Mercedes Benz E250», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради (а.с.9).

12 січня 2021 року власник пошкодженого автомобіля OPEL MOVANO, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом (а.с.15).

На підставі ремонтної калькуляції № 19570 від 17листопада 2020 року позивачем визначено розмір страхового відшкодування, який з урахуванням фізичного зносу складає 10000 грн. (а.с.12-14).

12 квітня 2021 року на підставі страхового акту №712-19570 власнику автомобіля OPEL MOVANO, д.н.з. НОМЕР_2 , було виплачено відшкодування в розмірі 10 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 819 від 12.04.2020 року (а.с.16).

В рамках досудового врегулювання спору 14 липня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія про добровільне погашення регресної заборгованості, яка на даний час не виконана.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.п. "а" п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування.

Подані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими. В свою чергу, відповідачем не надано доказів, які б були підставою для відмови в задоволенні позову.

Підсумовуючи наведене, вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 2270 грн. судового збору.

Вирішуючи питання про відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 гривень суд виходить з наступного.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц).

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20).

Позивачем в супереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання правової допомоги та оплати витрат на її здійснення у заявленому розмірі, відповідно до чого вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 20, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» в порядку регресу суму відшкодування шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (місце знаходження: 03057, м.Київ, вул.. Дегтярівська, буд.33Б, 2 під`їзд, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий).

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк