Єдиний номер справи 489/3706/20
Провадження 22-ц812/75/22 Головуючий по 1 інстанції Губницький Д.Г.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2022р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Лисенко П.П.,

секретар судового засідання Лівшенко О.С.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2021р.

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

встановила:

У серпні 2020р. ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 шляхом вселення до цього житлового приміщення.

Позивач зазначав, що з 11 вересня 1998р. перебуває з відповідачкою у шлюбі та у 2019р. подав позов про його розірвання.

Під час шлюбу, а саме 17 липня 2003р. за їх спільні кошти був придбаний, в тому числі житловий будинок по АДРЕСА_1 , який було оформлено на відповідачку.

З другої половини березня 2019р. відповідачка почала створювати неможливі умови для проживання у будинку влаштовуючи безпідставні сварки, провокації направлені на застосування фізичної сили, надсилати погрози, а у квітні цього ж року скориставшись його відсутністю замінила замки та поселила до будинку сторонню особу.

Посилаючись на те, що відповідачка відмовляється від запропонованих варіантів спільного використання житлового будинку, не визнає його права на це майно, позивач просив про задоволення його позову.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2021р. позов задоволено. Постановлено усунути перешкоди та вселити ОСОБА_1 до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 11 вересня 1998р. перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2020р.

07 жовтня 2011р. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23 вересня 2011р. та договору купівлі-продажу від 17.07.2003р. видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

04 вересня 2009р. рішенням Миколаївської міської ради ОСОБА_4 надана у власність земельна ділянка площею 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15 липня 2019р. ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження у цивільній справі №489/3243/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

До майна, яке підлягає поділу у зв`язку із набуттям подружжя в період шлюбу ОСОБА_4 згідно позовної заяви справі №489/3243/19 включила, в тому числі і житловий будинок по АДРЕСА_1 .

03 квітня 2019р. в Інгульському відділі поліції ГУНП України в Миколаївській області зареєстровано заяву ОСОБА_4 про встановлення місця перебування ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що останній 30 березня 2019р. пішов з місця проживання та забрав із собою особисті речі.

21 липня 2020р., 22 жовтня 2020р. в Інгульському відділі поліції ГУНП України в Миколаївській області зареєстровані заяви ОСОБА_1 щодо вжиття заходів, в тому числі до ОСОБА_4 , у зв`язку із заміною замків та не допуску до спільного помешкання по АДРЕСА_1 .

За повідомленням Інгульського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області від 10 червня 2020р. заяву ОСОБА_4 від 22 травня 2020р. внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили обставини на які посилався позивач, а саме щодо відсутності у нього доступу до спірного житлового будинку у зв`язку із заміною замків та перешкод, які чинились відповідачкою.

Встановивши факт порушення з боку відповідачки речових і житлових прав позивача на проживання у належному йому як співвласнику житловому будинку, суд обґрунтовано на підставі ст.ст.383,391 ЦК, ст.ст. 150,155 ЖК ухвалив рішення на користь позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення процесуального закону є безпідставними, так як про час і місце судових засідань, які призначались на 26 серпня 2021р., 18 листопада 2021р., 03 грудня 2021р. відповідачка була обізнана, що підтверджується її заявами про відкладення розгляду справи (а.с.151-а,153,163), а тому з огляду на положення ч.4 ст.223 ЦПК, а також тривалий час перебування справи в провадженні суду та наявність у відповідачки представників, суд був вправі розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів.

Що ж стосується допиту свідків, то ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 давали пояснення у цьому статусі в судовому засіданні 17 червня 2021р. за участі позивача (а.с.129-133).

Не можна визнати обґрунтованими й аргументи про порушення норм матеріального права, тому що презумпцію спільності права власності на житловий будинок (ст.60 СК), яка ґрунтується на спільному придбані сторонами цього майна в період шлюбу не лише не спростована відповідачкою, а навпаки підтверджена нею шляхом пред`явлення позову про поділ майна. Сам по собі факт оформлення майна на одного із подружжя не позбавляє його статусу спільної сумісної власності, як і відсутність реєстрації проживання у цьому майні. До того ж і сама відповідачка зареєстрована за іншою адресою.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2021р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022р.

Головуючий: Судді: