Провадження №2/592/551/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Середницької І.О., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Бельського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом і вимоги обґрунтовують тим, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є співвласником Ѕ частини цієї квартири, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є співвласниками по ј частині квартири за кожним. Квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат, має загальну площу 63,63кв.м. В цій квартирі крім позивачів, також зареєстрований з 09.09.2006 року колишній чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.12.2007 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірваний. Ще до винесення рішення про розірвання шлюбу відповідач забрав свої речі та виїхав з квартири. Речей відповідача в квартирі не має. Відповідач не намагався вселитися в це житло, перешкод у користуванні квартирою позивачі не створювали.. Реєстрація відповідача в квартирі створює їм перешкоди в користуванні житловою площею, а саме, належне утримання квартири проводиться за рахунок позивачів, нарахування комунальних послуг здійснюється з урахуванням відповідача. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник - адвокат Бельський В.М. позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, просили суд їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснила, що вона розлучилася з відповідачем в 2007 році, і відповідач відразу вивіз всі свої речі з квартири. В нього була інша родина. Відповідач не намагався вселитися до квартири. Останній раз вона бачила відповідача в місті близько 06 років назад. Наскільки їй відомо, він працює і проживає за кордоном.

Приймаючи участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши, що стосунків з батьком він не підтримує, відповідач в квартирі не проживає тривалий час. ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_4 повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Суд установив, що на праві спільної часткової власності позивачам належить квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є співвласником Ѕ частини цієї квартири, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є співвласниками по ј частині квартири за кожним, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.10,12), договорами купівлі-продажу частини квартири (а.с.15-16,20-21).

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачі та відповідач ОСОБА_4 - колишній чоловік ОСОБА_1 що підтверджується копією довідки про склад сім`ї (а.с.25). Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.12.2007 року (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_4 не є членом сім`ї позивачів.

Згідно з статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідач ОСОБА_4 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 більше десяти років.

Обов`язки, щодо оплати комунальних послуг за користування житлом здійснюються позивачами, в тому числі і за зареєстрованого відповідача, що тривалий час не проживає у спірному житлі.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок ОСОБА_6 - подруга позивачки, пояснила, що протягом останніх п`яти років вона ніколи не бачила відповідача в квартирі у ОСОБА_1 , хоча часто буває в цій квартирі. Свідок ОСОБА_7 пояснила, що з 2009 року вона ніколи не бачила колишнього чоловіка ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , його речей в квартирі не має.

Діями відповідача порушені права позивачів, як співвласників цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, суд вважає необхідним позов задовольнити і визнати ОСОБА_8 таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом - квартирою за адресою АДРЕСА_3 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачі: ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , рнокпп - НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 , рнокпп- НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 , рнокпп - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 - АДРЕСА_3 , рнокпп - НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 11.02.2022 року.

Суддя О.А. Котенко