ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7070/21
Провадження № 2-о/210/13/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання: Котенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся 07.12.2021 року до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання з 2013 року зі своїм батьком - спадкодавцем ОСОБА_2 по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичного прийняття спадщини після смерті батька.

Заяву обґрунтовано тим, що його батько - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 . За життя батько склав на його ім`я заповіт. Він, заявник, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав документів, що на день смерті батька проживав разом із ним. Проте, з 2013 року вони проживали разом, вели спільне господарство, він здійснював догляд за батьком, забезпечував всім необхідним, поховав батька за власні кошти. У зв`язку з чим, вважає, що фактично прийняв спадщину, тому звернувся до суду.

Заявник ОСОБА_1 при розгляді справи присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Будучи присутньою в судовому засіданні 12.01.2022 року заяву підтримала, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в ній, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради при розгляді справи присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений 04.02.2022 року, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного.

За вимогами ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.3 ст.315 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , на території, яка підсудна Дзержинському районному суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Матір заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області 01.12.2011 року (а.с.34).

Батько заявника ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у м.Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області 21.09.2019 року (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого 20.04.2007 року державним нотаріусом Третьої Криворізької держконтори Ситнік О.О., після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13,14).

Інша 1/2 частка зазначеного домоволодіння належить заявнику ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 1947 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Соболєвою Л.А. 02.07.2013 року (а.с.56,57,59,60).

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч.2 ст.1223 ЦК України).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 12.12.2012 року державним нотаріусом Третьої Криворізької держконтори Ситнік О.О., яким все належне йому майно заповідав ОСОБА_1 (а.с.9,10).

Після смерті батька заявник звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою від 13.11.2021 року приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Н.Г.Пахомовою - відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав документів, які підтверджують його факт спільного проживання з померлим на день його смерті (а.с.11).

Отже, заявник є спадкоємцем за заповітом, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, протягом встановленого законом строку, не зверталися, що вбачається з матеріалів спадкової справи №02-14, заведеної 02.11.2021 року після смерті ОСОБА_2 (а.с.24--41).

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної райради №16788/9004 від 15.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 мешкав на час смерті за адресою: АДРЕСА_1 , крім нього, зареєстровані особи відсутні (а.с.38).

Місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27).

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 року у справі №484/747/17.

Зважаючи на те, що спадкоємець та спадкодавець малі різні адреси зареєстрованого місця проживання, факт постійного проживання заявника разом із батьком на час його смерті підтверджуються письмовими доказами та поясненнями свідків.

Так, в акті від 01.12.2021 року, посвідченому головою квартального комітету №7 Металургійного району м.Кривого Рогу , зазначено , що ОСОБА_2 1942 року народження з 2013 року по день смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_1 1973 року народження, яким доглядав та забезпечував свого батька, здійснив його поховання за власний кошт (а.с.12).

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що мешкає у будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 проживав разом із батьком з 2013 року, він його часто бачив, коли той повертався до дому, син доглядав батька, між ними були добрі стосунки.

Свідок ОСОБА_8 допитана в судовому засіданні, що мешкає по АДРЕСА_4 з 2012 року, часто бачила заявника в магазині та разом із батько, стосовно того, чи є у ОСОБА_1 власна сім`я не знає, він мешкав з батьком один.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що мешкає у будинку АДРЕСА_5 чотири роки, бачила, що ОСОБА_1 мешкав цей час разом із батьком, останнім часом батько хворів, а син доглядав його.

Отже, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 2013 року мешкав разом із батьком ОСОБА_10 по час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, що підтверджується актом, посвідченим головою квартального комітету та поясненнями свідків, які мешкають на тій же вулиці.

Оскільки можливості підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у позасудовому порядку заявник позбавлений, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, встановлення даного факту необхідно йому для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в судовому засіданні доведено заявлені ним вимоги, тому заява в частині встановлення факту постійного проживання заявника разом із батьком на час смерті - є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Однак, суд не знаходить підстав для встановлення факту фактичного прийняття заявником спадщини, оскільки з урахування положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати у справі не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.29, 1216, 1217, 1219, 1220, 1258, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.4, 5, 13, 77, 121, 141, 265, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2013 року по день смерті ОСОБА_2 , - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- заінтересована особа: виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, місцезнаходження: м.Кривий Ріг, пр.Миру,42.

Суддя: Р. Є. Скотар