Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11.02.2022 145/1104/20

2/145/114/2022

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Цюпій О.П.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що з ОСОБА_2 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі.

З відповідачем вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим відповідач покинув її на 4 місяці вагітності, з грудня 2018 року вони разом не проживають.

Дитину вона народила в м. Слупськ Республіка Польща, відповідач їхню доньку з пологового будинку не забирав та протягом півроку не виявив щодо неї батьківського піклування.

Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Відповідач жодного разу не бачився з донькою і не виявляв такого бажання, матеріальної допомоги дитині не надав, участі в утриманні доньки не бере, дитина батька не знає.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 березня 2020 року з Відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до її повноліття.

З часу ухвалення судом вищевказаного рішення матеріальне становище відповідача покращилося, так як він влаштувався на роботу на завод «Міларекс» в м. Слупськ Республіка Польща. Тому вона вимушена просити суд про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача до 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку.

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку до її повноліття, та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку до її повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Посяснила, що відповідач взагалі не бере участі в житті дитини. Рішенням Тиврівського районного суду від 24.03.2020 з ОСОБА_2 присуджено аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак грошей вона ще не отримувала. Просить у резолютивній частині рішення вказати її прізвище як " ОСОБА_1 ", оскільки рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.02.2021 шлюб із відповідачем розірвано та відновлено її дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являється, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Позивачка не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження у його відсутність.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Представник органу опіки і піклування Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутності її представника, рішення прийняти на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , батько дитини ОСОБА_2 з 01.12.2018 з сім`єю не проживає, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не бере, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" №1851 від 02.07.2020 (а.с.7) та актом обстеження матеріально-побутових умов від 02.07.2020 (а.с.8).

Батько дитини ОСОБА_2 вихованням та утриманням доньки не займається, спілкування з нею також не підтримує, ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст.150, 180 СК України.

Відповідно до висновку Гніванської міської ради №2 від 29.03.2021 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 24 березня 2020 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини.

Суд не бере до уваги посилання позивачки на покращення матеріального стану відповідача у зв`язку із влаштуванням на роботу на завод «Міларекс» в м. Слупськ Республіка Польща, оскільки нею не надано жодних доказів таких змін. Крім того, аліментів, присуджених 24 березня 2020 року, які позивачка ще не отримувала, скільки становитиме присуджена їй 1/4 частка від доходів відповідача, повідомити не може, а тому суд вважає, що вимоги щодо збільшення розміру аліментів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі заяви про позбавлення батьківських прав, суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст., ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 273, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст.150, 157, 164 СК України, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав",

ухвалив:

Позов задоволити частково.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривні 80 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 17.02.2022.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.