Справа № 570/5332/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Красовський О. О.
Провадження № 22-ц/802/78/22 Категорія: 21 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В. В.,

з участю:

секретаря судового засідання Савчук О. В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укртелеком" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,1215 га, що розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0182, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

22 вересня 2014 року було здійснено зміну цільового призначення земельної ділянки та переведено її в землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У червні 2016 року в ході виготовлення проектної документації для будівництва житлового будинку та гаража йому стало відомо, що на земельній ділянці під шаром ґрунту знаходиться належний ПАТ «Укртелеком» волоконно-оптичний кабель лінії зв`язку, який було прокладено в 2014 році.

Позивач зазначає, що роботи з прокладення лінії з ним погоджено не було та здійснено без його відома. Незаконне прокладення лінії зв`язку спричиняє перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку та будівництві житлового будинку та інших господарських споруд.

01 серпня 2016 року він звернувся до Філії ПАТ «Укртелеком» з проханням усунути перешкоди в користуванні належною земельною ділянкою шляхом демонтажу волоконно-оптичного кабелю лінії зв`язку або шляхом винесення його за межі земельної ділянки, однак ПАТ «Укртелеком» не усунуло порушення його прав як власника земельної ділянки, внаслідок чого йому було заподіяно моральні страждання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на належну йому земельну ділянку шляхом демонтажу волоконно-оптичної лінії зв`язку, прокладеної під поверхнею його земельної ділянки в строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням у справі, а також стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що рішення прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що роботи з прокладення волоконно-оптичного кабелю лінії зв`язку у 2014 році не були погоджені з ним та спричиняють перешкоди у здійсненні його права власності на земельну ділянку, у будівництві паркану, гаража та септика, а також житлового будинку. Суд надав оцінку лише тим доказам, які були подані ПАТ «Укртелеком», та проігнорував долучені ним докази. Вказує, що прокладення кабелю зв`язку на належній йому земельній ділянці зумовило перешкоди у вчиненні ним будь-яких дій, пов`язаних із розкриттям шару ґрунту, без попереднього погодження , оскільки рішенням № 19 від 27 січня 2011 року «Про заходи збереження від пошкодження кабельних ліній зв`язку на території сільської ради» Городищенська сільська рада Рівненського району Рівненської області заборонила на території сільської ради в місцях проходження підземних кабельних ліній зв`язку проведення будь-яких земляних робіт на глибині, більше як 30 см.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду у зв"язку з передачею справи до іншого суду за розпорядженням №27 від 18 листопада 2021 року голови Рівненського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв`язку з таким.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу прокладених волоконно-оптичних ліній зв`язку (ВОЛЗ) ПАТ "Укртелеком" на земельній ділянці позивача та прокладення їх в обхід цієї земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не позбавлений прав володіти та користуватися своєю земельною ділянкою і перешкод у користуванні земельною ділянкою відповідачем не здійснювалося. Також судом встановлено відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не було підтверджено факт та наявність такої шкоди, її розмір, не надано належних, допустимих та достовірних доказів цього факту у порядку, встановленому процесуальним законом.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , жителю села Малинськ Рівненської області, на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1215 га, кадастровий номер :01:001:0182, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 539145 від 28 грудня 2012 року, виданим на підставі розпорядження голови Рівненської райдержадміністраціїї від 14.12.2012 р.№ 1184 (а.с.5 т.1). Ділянка на час виділення була розташована за межами населеного пункту - села Городище Рівненського району Рівненської області. Зі змісту Державного акту видно, що він складений у двох примірниках, один з яких передано власникові земельної ділянки, а другий зберігається в Управлінні Держземагенства у Рівненському районі. Акт було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 16438. Спочатку дана ділянка мала цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Цільове призначення вказаної земельної ділянки було змінено і ділянка стала з призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується рішенням Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 20 серпня 2014 року № 937, на підставі чого Управлінням Держземагенства у Рівненському районі 17 вересня 2014 року було внесено інформацію до Державного земельного кадастру про дану земельну ділянку номер НВ-014.

22 вересня 2014 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на спірну земельну ділянку позивача ОСОБА_1 (а.с.6 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 23 лютого 2016 року № 30 присвоєно поштову адресу для вказаної земельної ділянки: АДРЕСА_1 .

В той же час, на підставі рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 25 червня 2014 року № 924 «Про розгляд клопотання філії ПАТ «Укртелеком» про надання дозволу на розробку проектно-кошторисної документації, «Оптимізації мережі ШСД в Рівненській області у 2014 році», для будівництва волоконно-оптичної лінії зв`язку від існуючої оптичної муфти до АТС с. Городище Рівненського району Рівненської області» та Робочого проекту 39-РП ПАТ «Укртелеком» влітку 2014 року прокладено волоконно-оптичну лінію зв`язку з існуючої муфти до АТС с. В.Житин Рівненського району Рівненської області.

На час зміни цільового призначення належної ОСОБА_1 спірної земельної ділянки та внесення цієї інформації до Державного реєстру речових прав ПАТ «Укртелеком» вже було прокладено волоконно-оптичну лінію зв`язку із відповідними погодженнями сільськими радами.

15 липня 2016 року Відділом містобудування, архітектури та будівництва Рівненської районної державної адміністрації видано ОСОБА_1 будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та гаража на належній йому земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

У виготовленій в червні 2016 року проектній документації для будівництва житлового будинку та гаража було зазначено про прокладення ПАТ «Укртелеком» на земельній ділянці позивача волоконно-оптичної лінії зв`язку, вказано охоронну зону вздовж цієї лінії та проект житлового будинку здійснено з урахуванням цих обставин.

01 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укртелеком» з вимогою про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом демонтажу волоконно-оптичного кабелю лінії зв`язку або шляхом винесення кабелю за межі земельної ділянки.

У листі № 2360-80С313-80С300 від 02 вересня 2016 року ПАТ «Укртелеком» повідомило ОСОБА_1 , що волоконно-оптична лінія зв`язку (далі ВОЛЗ) забезпечує надання ПАТ «Укртелеком» загальнодоступних телекомунікаційних послуг, в тому числі й соціально незахищеним категоріям громадян, державним органам влади, а її демонтаж призведе до припинення надання послуг зв`язку, що може вплинути на якість зв`язку на всій території країни. Перенесення ВОЛЗ або забезпечення надання послуг зв`язку в інший спосіб, ніж використання цієї ВОЛЗ, є неможливим. У зв"язку з цим відповідачем із покликанням на норми ст.98 ЗК України та ч.6 ст.10 Закону України "Про телекомунікації" було запропоновано ОСОБА_1 встановити земельний сервітут для експлуатації телекомунікаційної мережі щодо частини спірної земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Виходячи з положень ст.152 ЗК України та роз`яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України).

Згідно з п. 6 Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1996 року №135, на трасах підземних кабельних ліній електрозв"язку встановлюються охоронні зони у вигляді смуги землі, яка обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів на відстані 2 метри з кожного боку. У межах охоронних ліній електрозв`язку і навколо випромінюючих споруд електрозв`язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представників забороняється виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи, а також розрівнювати грунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки; проводити сільськогосподарські роботи на глибині більше як 0,3 метри; саджати дерева, розташовувати польові стани (табори), утримувати худобу, складати матеріали, корми, добрива, розпалювати вогнища, влаштовувати стрільбища.

Відповідно до п.14 Правил будівництво і реконструкція ліній електрозв`язку, що проходять по сільськогосподарських угіддях, повинне виконуватись, як правило, в період, коли ці угіддя не зайняті під польові

культури. Роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій і

технічним обслуговуванням ліній електрозв`язку, виконуються у будь-який період року. Після виконання зазначених робіт оператори телекомунікацій зобов`язані привести земельні ділянки у стан, придатний для сільськогосподарського виробництва, а також відшкодувати власникам землі або землекористувачам заподіяні під час проведення робіт збитки. Визначення та відшкодування збитків здійснюється згідно із законодавством.

Згідно із ч. 6 ст. 10 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій, які відповідно до цього Закону внесені до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, мають право вимагати від власників земельних ділянок або землекористувачів установлення сервітутів до категорії земель, визначених ЗК України, для прокладання під землею телекомунікаційних мереж та/або усунення їх пошкоджень. Розмір плати (тарифи) за встановлення земельного сервітуту для прокладання під землею та/або усунення пошкоджень телекомунікаційних мереж для власників або землекористувачів установлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до положень п. «г» ч.1 ст.20, ч.2 ст. 29 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути). Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Як встановлено судом і це підтверджено матеріалами справи, у власності позивача перебуває земельна ділянка площею 0,1215 га, цільове призначення якої з 14 грудня 2012 року було - для ведення особистого селянського господарства, а з 22 вересня 2014 року - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

У 2014 році ПАТ "Укртелеком" розширило мережі широкосмугового доступу на ділянці с.В.Житин-с.Городище Рівненського району Рівненської області шляхом прокладення ВОЛЗ (волоконно-оптичної лінії зв`язку) з існуючої муфти до АТС с.В.Житин Рівненського району, зокрема було прокладено підземний кабель на земельних ділянках сільськогосподарського призначення на глибині одного метра.

Робочий проект щодо прокладення вказаної лінії був погоджений Городищенською сільською радою, підписаний головою сільської ради та скріплений печаткою, без будь-яких застережень щодо належності земельної ділянки іншим власникам.

З матеріалів справи, зокрема з копій документів Робочого проекту 39-РП на прокладення ВОЛЗ та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у разі зміни цільового призначення ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, вбачається, що фактично підготовка і оформлення цих технічних документів велися приблизно в один і той самий час. Однак, на час погодження Городищенською сільською радою Робочого проекту АТ "Укртелеком" та ухвалення рішення сільською радою від 28.06.2014 року інформація в Державному реєстрі речових прав про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 ще була відсутня, оскільки така була внесена лише 22 вересня 2014 року.

Таким чином, на час зміни цільового призначення земельної ділянки та оформлення технічних документів щодо цих змін та реєстрації за позивачем права власності на вказану ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на земельній ділянці позивача відповідачем вже була прокладена та діяла кабельна лінія електрозв`язку, яка проходить по спірній земельній ділянці.

Згідно з п.2 Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою КМУ від 29 січня 1996 року №135, на трасах кабельних ліній електрозв`язку встановлюються охоронні зони: для підземних кабельних ліній електрозв`язку це смуга землі, обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів або від крайніх проводів повітряних ліній на відстані 2 х метрів з кожного боку.

Відповідно до п.21, 23 Правил сільські, селищні ради під час надання для будівництва земельних ділянок, по яких проходять лінії електрозв`язку, повинні позначати проходження лінії на плані, що видається забудовнику, і вимагати від нього попереднього узгодження будівельних робіт з відповідними операторами телекомунікацій, а також надавати операторам телекомунікацій у разі їх звернення інформацію щодо позначення на відповідних картах проходження ліній електрозв`язку. Місцеві органи виконавчої влади залучають до розгляду питань щодо відводу земельних ділянок і видачі дозволів на проведення земляних робіт представника оператора телекомунікацій, лінії електрозв`язку якого проходять через відповідні земельні ділянки.

Відповідно до п.10 Правил землі в межах лінії ВОЛЗ є землями стратегічного значення, у власників земель та землекористувачів, землі не вилучаються і можуть використовуватися ними з обмеженнями, передбаченими в пунктах 6 і 9 цих Правил та з дотриманням Умов проведення робіт в межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, які є додатком до вказаних Правил.

Тобто, законодавством встановлені певні обмеження, передбачені Правилами охорони ліній зв"язку, які не створюють перешкод у користуванні володінні та розпорядженні власниками земельних ділянок.

Разом з тим, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що підземні кабельні лінії електрозв`язку створюють йому перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною йому земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що встановлені законодавчими актами обмеження щодо використання земельної ділянки в межах охоронної зони не тягнуть за собою повної заборони користуватися цією ділянкою, а лише передбачають необхідність вчиняти певні дії з повідомленням АТ"Укртелеком" та при участі його представника.

Як стверджує відповідач, що не заперечується і позивачем, ОСОБА_1 жодного разу не звертався до АТ "Укртелеком" щодо проведення будівельних чи інших робіт на своїй ділянці, а також відповідачем жодного разу не було відмовлено позивачу у його зверненні щодо узгодження таких дій.

Разом з тим, як видно з позовної заяви, позивач просить суд захистити своє право, зобов"язавши відповідача усунути перешкоди у здійсненні ним права власності щодо земельної ділянки шляхом демонтажу ВОЛЗ. Проте, демонтаж лінії зв"язку, яка забезпечує доступ до телекомунікаційних послуг значної частини споживачів (громадян, органів державної влади і місцевого самоврядування та інших юридичних осіб), суд вважає крайньою мірою, в той час,коли можливо спірні правовідносини вирішити, застосувавши встановлення між сторонами земельного сервітуту.

До такого ж висновку дійшла і Колегія суддів судової палати в цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 15.09.2015 року у справі № 1016/3020/2012.

Отже, апеляційний суд доходить висновку про законність рішення суду першої інстанції, оскільки в даному випадку відсутнє доведення порушення прав позивача ОСОБА_1 відповідачем.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному перегляді не встановлено.

Докази та обставини, на які покликається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді