Справа № 505/1009/21
Провадження № 2/505/885/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02.04.2021 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та просив: змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2006 року в справі 2-628/06 та за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2020 по справі № 505/432/20 та стягувати з ОСОБА_1 аліменти в загальній частці 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), а саме на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зменшити розмір аліментів з ј частини з усіх його доходів на 1/6 частини з усіх його доходів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зменшити розмір аліментів з ј частини з усіх його доходів на 1/6 частини з усіх його доходів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Підставою тому зазначав те, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2006 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі ј частину його заробітку(доходу), а судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2020 було покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку(доходу). Отже, всього з позивача стягуються аліменти в загальному розмірі Ѕ частки від його заробітної плати. Вказав, що працює на посаді поліцейського-водія, тому йому законом заборонено займатися будь-яким іншим оплачуваним видом діяльності. Наразі у позивача змінився склад сім`ї, він одружився, дружина ніде не працює. Мати позивача пенсіонерка з 2004 року та з часом стан її здоров`я погіршився, вона хворіє на ішемічну хворобу серця, що потребує постійного вживання ліків, тому він допомагає матері по сплаті послуг електропостачання та купує дрова для опалення будинку в зимовий період тощо. За таких обставин, коли отримувані кошти заробітної плати після всіх відрахувань складають біля 5000,00 грн. позивач не може виконувати обов`язок з допомоги матері та утримання сім`ї. Зазначив, що не відмовляється виконувати свій обов`язок з допомоги матері по утриманню дітей, однак вважає, що розмір аліментів має бути зменшено, а саме: в загальному розмірі до 1/3 частини всіх його доходів на двох дітей, відповідно на кожну дитину по 1/6 частині.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, на позовних вимогах наполягав.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити в їх задоволені в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що посилається на те, що у нього змінився склад сім`ї (він одружився) і його дружина не працює, проте довідка про доходи дружини позивача ОСОБА_6 , видана Подільською державною податковою інспекцію ГУ ДПС в Одеській області надана за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року, а позов поданий в квітні 2021 року, в зв`язку з цим дана інформація може бути неактуальною на теперішній час. Крім того, доводи позивача, що на нього лягає тягар надання допомоги матері ОСОБА_7 , 1949 року народження, він сплачує за послуги електропостачання, купує дрова для опалення тощо вважає необґрунтованими, так як матір позивача є пенсіонером, яка отримує пенсію за віком, а отже забезпечена державою для достатнього рівня проживання та має право для оформлення субсидії, а в квитанціях про сплату послуг з електропостачання наданими позивачем, при призначені платежу вказана адреса та місце проживання саме позивача. Інших доказів в якості доведення позивачем витрат для надання допомоги матері не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_8 та ОСОБА_1 мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2020 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2020 року, справа №505/432/20 на ОСОБА_1 було покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 12 лютого 2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2006 з відповідача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі ј всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 28 березня 2020 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до довідки про доходи №79 від 04.02.2021 ОСОБА_1 працює в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, де займає посаду поліцейського-водія, загальна сума доходу за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року за винятком утримань та аліментів становить 100523,69 грн.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків №41461 від 15.02.2021 ОСОБА_6 за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 виданого Управлінням Пенсійного фонду України в Котовському районі матір позивача ОСОБА_7 , 1949 року народження є пенсіонеркою з 22.04.2004.

Копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджено, що ОСОБА_7 хворіє на ішемічну хворобу серця, що потребує постійного вживання ліків.

Згідно з копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого дочка позивача, ОСОБА_4 часто хворіє на атопічний дерматит.

Накладними з художньої студії «Арт-ренесанс» підтверджується, що ОСОБА_4 з 15.05.2021 відвідує гурток, заняття та матеріали якого оплачуються кожен місця в розмірі 300,00 грн.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2006 з відповідача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі ј всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Та згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2020 року, справа №505/432/20 на ОСОБА_1 було покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 12 лютого 2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

З урахуванням того, що відповідачка ОСОБА_2 вимоги ОСОБА_1 визнала, тому позовні вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі з ј частини з усіх його доходів на 1/6 частини з усіх його доходів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню.

Що стосуються вимог позивачав частині зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі з ј частини з усіх його доходів на 1/6 частини з усіх його доходів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, то суд встановив наступне.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, стороною позивача суду надано не було.

Що ж стосується посилання позивача в якості підстави позову на те, що у позивача змінився склад сім`ї, він одружився, дружина ніде не працює, та що мати позивача пенсіонерка і він допомагає матері по сплаті послуг електропостачання та купує дрова для опалення будинку в зимовий період, суд ці доводи до уваги не приймає, оскільки дані доводи також не підтверджені належними та допустимим доказами.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

Посилання позивача на наявність заборгованості по кредиту, надані ним копії довідки про доходи та дублікат квитанції банку не є підставою для задоволення позову, оскільки не свідчать про неможливість сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, стороною позивача суду не надано. Також, не надано і доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні в цій частині позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2006 року по справі 2-628/06 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі з ј частини його заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частини з усіх його доходів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В іншому відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 10 лютого 2022 року.