14.02.2022 Єдиний унікальний № 371/364/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Миронівка

ЄУН 371/364/21

Провадження № 2/371/271/22

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сахненко О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_5 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що позивач ОСОБА_6 є пенсіонером та інвалідом І групи. Позивач отримує пенсію в розмірі 2773,99 грн., інших джерел доходу не має. У зв?язку з інвалідністю позивач потребує постійного стороннього догляду, значних витрат. Отримуваних коштів не вистачає на потреби позивача (ліки, харчування, засоби гігієни та інше).

Позивач має чотирьох повнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5.

Представник позивача ОСОБА_5 , яка є донькою позивача, здійснює постійний догляд за нею, в зв?язку з чим не може працевлаштуватися, хоча сама має сім?ю та малолітню доньку. Щоб забезпечити позивачу належний догляд, в тому числі вирішення питання про найм доглядальниці, необхідні кошти.

Відповідачі, будучи повнолітніми дітьми позивача, мають можливість надавати матеріальну допомогу матері, проте в добровільному порядку відмовляються це робити.

Посилаючись на норми статті 202 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 5 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

05 серпня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачам за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

08 вересня 2021 року копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками отримані відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

11 вересня 2021 року копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками отримані відповідачем ОСОБА_4 .

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач ОСОБА_2 15 вересня 2021 року подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог, зазначила, що нею не оспорюються обставини непрацездатності матері та наявності у неї І групи інвалідності.

Зазначила, що вона пропонувала свою допомогу представнику позивача ОСОБА_5 в утриманні та догляді за матір?ю. Проте ОСОБА_5 не впускає її в будинок, де знаходиться їх хвора мати. Після розмови з представником позивача з квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 регулярно перераховує на картковий рахунок ОСОБА_6 по 2000 грн. щомісяця для утримання матері.

Вказала, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 теж надають допомогу хворій матері продуктами харчування. Крім того вказала, що представником позивача замовчуються ті обставини, що мати, як інвалід, отримує безоплатно технічні та інші засоби реабілітації.

Вважає, що позовні вимоги не підтверджені потребами матері у матеріальній допомозі. Звернення представника позивача, нібито в інтересах матері, не має під собою матеріального підґрунтя, а спрямоване на приниження відповідачів.

22 вересня 2021 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову повністю. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що між ним та ОСОБА_5 після смерті їх батька ОСОБА_7 було досягнуто домовленості, що він відмовляється від своєї частки спадщини в спадковому майні після смерті батька, яке складається з житлового будинку, а ОСОБА_5 здійснює догляд за їхньою мітір?ю ОСОБА_6 . Виконуючи домовленість, він 3 вересня 2008 року написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_5 після смерті батька. Вважає, що представником позивача не надано письмових доказів про те, що мати потребує сторонньої матеріальної допомоги. Крім того, просив врахувати, що він одружений з ОСОБА_8 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ні він, ні дружина на даний час не працевлаштовані.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позов не подавав.

27 вересня 2021 року позивач ОСОБА_6 подала відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 . Обґрунтовуючи заперечення проти доводів ОСОБА_2 , зазначила, що твердження відповідача про надання їй матеріальної допомоги та перешкоджання у спілкуванні з нею не відповідають дійсності. ОСОБА_2 не телефонує їй, не відповідає на її дзвінки, байдуже ставиться до неї. Кошти перераховувати ОСОБА_2 почала після того, як дізналася про звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів. Вважає, що у випадку відмови в позові перерахування коштів припиниться. Щодо переходу права власності на частку спадкового майна після смерті ОСОБА_7 зазначила, що син ОСОБА_4 відмовився від своєї частки не в рахунок догляду за нею, а виконуючи волю батька. Разом із правом спадкування до ОСОБА_5 перейшли і обов?язки щодо погашення його кредитних зобов?язань. Домовленостей про те, що ОСОБА_5 буде її утримувати між дітьми і нею не було. Також зазначила, що тих засобів, які їй виділяються державою за соціальною програмою, як інваліду, не вистачає для задоволення її потреб. Рештою необхідного її забезпечує ОСОБА_5

29 жовтня 2021 рок від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких вона зазначила, що у спілкуванні з матір?ю їй перешкоджає ОСОБА_10 , не пускає її до будинку, не дає слухавку матері, коли вона телефонує. Твердження про те, що вона не надавала коштів для утримання матері до пред?явлення позову не відповідають дійсності. Вона надавала кошти для утримання матері ОСОБА_5 готівкою та у вигляді переказів на її картку. Після пред?явлення позову почала кошти перераховувати безпосередньо на картку матері. Зазначила, що доказів про наявність кредитних зобов?язань перед кредиторами ОСОБА_7 позивачем не доведено. Доводи позивача ґрунтуються лише на припущеннях і інформації, яку їй повідомляла ОСОБА_5 , оскільки мати обмежена в пересуванні та спілкуванні з іншими сторонами по справі.

Оскільки позовні вимоги позивачем не підтверджено доказами, а вона добровільно надає кошти на утримання матері, вважає звернення до суду з позовом про стягнення аліментів безпідставним, а позовні вимоги необґрунтованими.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є пенсіонеркою за віком та інвалідом першої групи (підгрупа А) довічно.

Вказані обставини підтверджуються даними паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 14 квітня 2000 року (а.с. 5), пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 05 листопада 2008 року (а.с. 10), довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 1046827, виданою 1 липня 2020 року (а.с. 11).

Позивач перебуває на обліку у Миронівському відділі управління соціального захисту населення Обухівської райдержадміністрації, отримує пенсію в розмірі 2773,93 грн. щомісячно, інших видів допомоги не отримує.

Вказані обставини підтверджуються даними довідки про доходи № 391592 від 9 квітня 2021 року, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 263/1015 від 07 квітня 2021 року, виданих Головним управлінням пенсійного фонду України у Київській області (а.с. 12, 24), а також довідки № 86 Миронівського відділу Управління соціального захисту населення Обухівської РДА від 07 квітня 2021 року (а.с. 23).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними дітьми позивача ОСОБА_6 .

Вказані обставини не оспорюються жодною зі сторін та підтверджуються даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Македонською сільською радою Миронівського району 12 жовтня 1972 року (а.с. 86), свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 27 червня 1975 року Кип?ячівською сільської ради (а.с. 83), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 14 червня 2018 року (а.с. 84).

Даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого повторно Виконавчим комітетом Олександрівської сіслької ради Миронівського району 25 листопада 2021 року засвідчені зміна прізвища позивача з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 (а.с. 80).

Починаючи з квітня 2021 рок, ОСОБА_2 щомісячно перераховуються кошти на рахунок позивача ОСОБА_6 у розмірі 2000 грн.

Вказані обставини підтверджуються даними виписок про транзакції між картковими рахунками та квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 44-48) та не заперечуються у відповіді на відзив самим позивачем.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину № 2-3036 від 19 серпня 2009 року, видане Миронівською районною державною нотаріальною конторою (а.с. 50).

Відповідач ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_13 . Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 15 травня 2010 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 11 липня 2011 року, виданих виконкомом Карапишівської сільської ради (а.с. 61-61/а).

За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 373/1015 від 17 вересня 2021 року відсутня інформація про отримання відповідачем ОСОБА_4 доходів за період з 3 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року (а.с. 63).

На обліку в Миронівській районній філії Київського обласного центру зайнятості ОСОБА_4 не перебуває, що підтверджується даними довідки № 83/01-17 від 13 вересня 2021 року (а.с. 62).

За даними трудової книжки ОСОБА_8 серії НОМЕР_8 , останній запис про звільнення зроблено 10 січня 2020 року (а.с. 65-66).

За даними довідки Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області № 520/01-16 від 21 вересня 2021 року, ОСОБА_4 дійсно 03 вересня 2008 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 (а.с. 67).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Верховний Суд у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц прийшов до висновків, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_5 та відповідачів.

Судом встановлено, що позивач має статус пенсіонера, інваліда 1 групи та отримує пенсію в розмірі 2773,93 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. № 966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2021 році, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Із наданої позивачем довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір її пенсії не є нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивача та того, що вона є інвалідом І групи, очевидно, що витрати позивача перевищують розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

На думку суду, такий розмір є недостатнім для забезпечення особи з інвалідністю, яка потребує стороннього догляду, а тому позивач має потребу в додатковому утриманні зі сторони дітей.

Разом з тим, розмір аліментів, заявлений позивачем, суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач проживає разом донькою ОСОБА_5 в житловому будинку по АДРЕСА_1 , який ОСОБА_5 набула у власність в порядку спадкування після смерті батька (чоловіка позивача) ОСОБА_7 , в тому числі внаслідок відмови брата ОСОБА_4 від належної йому частки в спадковому майні на її користь.

Позивач отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Починаючи з квітня 2021 року, позивач отримує матеріальну допомогу від ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Також судом врахований сімейний стан відповідачів, перебування на утриманні у відповідача ОСОБА_4 неповнолітньої доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також можливість одержання утримання від доньки ОСОБА_5 , до якої позов про стягнення аліментів не пред?являвся.

Висновки за результатами розгляду

На підставі статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що позивач є непрацездатною, отримує пенсію у розмірі не меншому, ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, не має додаткової можливості поліпшення свого матеріального забезпечення, оскільки потребує стороннього догляду, як інвалід І групи. Також суд враховує, що позивач має чотирьох працездатних дітей, які несуть однаковий обов?язок утримувати непрацездатну матір.

З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, необхідного для утримання непрацездатної матері, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідачів на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), щомісячно з кожного, у зв`язку з чим позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 302 гривні 67 копійок з кожного (908, 00 грн./3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь матері ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Аліменти стягувати довічно, починаючи з 20 квітня 2021 року.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) з кожного, за період з 20 квітня 2021 року по 20 травня 2021 року, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави по 302 гривень 67 копійок судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_10 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_11 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_3 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук