Справа № 311/1183/21
Провадження № 2/316/197/22
"02" лютого 2022 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Куценко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01.04.2021 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Енергодарського міського суду Запорізької області (а.с.40).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.04.2021 року прийнято до свого провадження справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.48).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.09.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті та за клопотанням сторони позивача витребувано від приватного нотаріуса Хара Н.С. копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис №2499 від 28.01.2021 року (а.с.61).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.18).
В судове засідання представник відповідача АТ «ПУМБ» для розгляду справи по суті не з`явився, будь-яких заяв або клопотань, відзиву на позов, заперечень проти позову чи письмових пояснень до суду не надав. Про розгляд справи судом відповідач повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.53,63).
В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л.для розгляду справи по суті, не з`явилась, будь-яких заяв або клопотань, заперечень проти позову чи письмових пояснень не надала. Про розгляд справи судом була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.55,64).
В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. для розгляду справи по суті не з`явилась, заперечень проти позову не надала. Про розгляд справи судом третя особа повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових викликів, однак поштові конверти повернулися з відміткою поштового зв`язку «Укрпошта»: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.54,65).
Підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи суд не вбачає.
Враховуючи зазначене, положення ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив: провести розгляд справи за відсутності учасників справи, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
05.03.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівноюбуло відкрито виконавче провадження №64732314 (а.с.19-20).
05.03.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівноюбуло стягнуто з позивача основну винагороду (а.с.21-22).
05.03.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівноюбуло визначено для позивача розмір мінімальних витрат виконавчого провадження(а.с.23-24).
18.03.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівноюбуло звернуто стягнення на доходи позивача (а.с.25-26).
05.03.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівноюбуло накладено арешт на грошові коштипозивача (а.с.31-32).
Позивач зазначає, що відповідач не повідомляв позивача про існування заборгованості, позивач не отримував вимогу від нотаріуса про усунення порушення та ним, при вчиненні спірного виконавчого напису, також не було дотримано вимог законодавства щодо перевірки безспірності вимог кредитора, тому позивач вважає, що будь - яка законна підстава стягнення коштів, накладення арешту на рахунки, проведення інших виконавчих дій відсутня.
Ухвалою суду від 09.09.2021 року, за клопотанням позивача, було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №2499 від 28.01.2021 року (а.с.61).
Разом з цим, вказана ухвала суду виконана не була та суду не було надано документи на підставі яких вчинено виконавчий напис.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012року №296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).
Відповідно до приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені «Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі - Порядок».
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до п.2 «Переліку документів для одержання виконавчого напису», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
Відповідно до положень ст.ст.15, 16, 18 ЦК України та приписів ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
В Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
У постанові Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі № 908/4154/13 зазначено, що Виписки по рахунках/карткам є належними та допустимими доказами щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткового погашення Клієнтом заборгованості за кредитним договором.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Таким чином, за змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує цей факт, є зокрема повідомлення про отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.
Матеріали справи не містять доказів, які свідчать на те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи, у тому числі, щодо здійснення платежів за ним (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи звертався до стягувача за їх витребуванням, як то не міститься і доказів надіслання нотаріусом відповідного повідомлення боржнику.
Доказів зворотного, а також того, що позивач повідомлявся про вимогу кредитора та документів які свідчать про безспірність заборгованості позивача, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду не надано.
З зазначеного вбачається, що нотаріусом, який вчинив виконавчий напис не було перевірено безспірності заборгованості чи відповідальності боржника перед стягувачемАкціонерним Товариством «Перший Український міжнародний банк»існування якої у зазначеному розмірі, фактично заперечується стороною позивача, про що свідчить і звернення сторони позивача з даним позовом до суду.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».
Саме до аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №172/1652/18.
В даному випадку встановлено, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. керувалась ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.
В той же час, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду.
Разом з тим, доказів на підтвердження того, що укладений 04.02.2020 року кредитний договір між позивачем та Акціонерним Товариством «Перший Український міжнародний банк»був нотаріально посвідчений, суду не надано.
Однак документів, які б підтверджували безспірність цієї заборгованості та встановлювали прострочення виконання кредитного зобов`язання, зокрема, первинні бухгалтерські документи, виписка з рахунка боржника тощо, суду не надано.
Беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушень, а в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем як кредитором позивачу як боржнику такої вимоги та надання відповідних підтверджень її нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що вказана вимога законодавства також не була дотримана.
Судом, з метою з`ясування всіх обставин, було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міськогонотаріального округу Хара Н.С. належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №2499 від 28.01.2021 року.
Разом з цим, вказана ухвала суду виконана не була та суду не було надано документи на підставі яких вчинено виконавчий напис.
У зв`язку з чим, за відсутності інших доказів які б спростовували посилання позивача на відсутність відповідних документів, суд вважає можливим визнати факт вчинення спірного виконавчого напису за відсутності визначених законодавством документів, оскільки таке посилання не спростовано наявними у справі матеріалами.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.
Щодо вимог позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору суд зазначає на наступне.
Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Разом з тим, судом не встановлено доказів які б підтверджували сплату позивачем судового збору, а отже, за недоведеністю їх понесення, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.Більш того, в матеріалах справи мається заява про звільнення позивача від сплати судового збору, як особи з інвалідністю II групи.
З урахуванням вищезазначеного, керуючись 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів до Запорізького апеляційного суду, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: М. О. Куценко