Справа № 191/270/22
Провадження № 2-з/191/15/22
У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Синельниківський відділ Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2022 року до суду з заявою про забезпечення позову звернувся позивач ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що до Синельниківського міськрайонного суду нею, разом з заявою про забезпечення позову, подана позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Синельниківський відділ Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що в 2021 році я дізналася, що у провадженні Синельниківського відділу Державної виконавчої служби, у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавче провадження із виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 20 вересня 2019 року, який зареєстровано у реєстрі за №5601 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2012 року в загальній сумі 13870 грн., із яких 4679,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 175,06 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1565,00 грн. - заборгованість за комісією; 7300,98 грн. - заборгованість за пенею та 150 грн. витрат до вчиненню виконавчого напису нотаріусом.

Заявник зазначає що виконавчий має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, про що нею і заявлені позовні вимоги, які є предметом судового розгляду.

В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст.149-150 ЦПК України просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2012 року в загальній сумі 13870,00 грн.

28.01.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Синельниківський відділ Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно якої позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.09.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 5601, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління активами» заборгованості у загальному розмірі 13870,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, станом на день звернення позивача з вищевказаною позовною заявою до суду, вищезазначене виконавче провадження не закрито, а отже державним виконавцем і надалі будуть вчинятися виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно ч. 1 п. 6 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дана норма повною мірою діє при вирішенні питання про забезпечення позову, тобто особа, яка просить про вжиття таких заходів, повинна додати докази на підтвердження необхідності вжиття певного виду забезпечення позову.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволенні позову; імовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, окрім позивача.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Перевіривши матеріали позовної заяви, заяви про забезпечення позову та оцінивши надані позивачем докази, а також враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення заборгованості, який знаходиться на виконанні у Синельниківському відділі Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, існує зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи та вимоги заявника обґрунтовані і адекватні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Синельниківський відділ Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, задовольнити повністю.

Зупинити виконавче провадження відкрите державним виконавцем Синельниківського відділу Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2012 року в загальній сумі 13870 грн., яке відкрито на підставі виконавчого напису № 5601 від 20.09.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.

Копію ухвали направити заявнику, відповідачу та приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. для відома.

Копію ухвали направити до Синельниківського відділу Державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т. В. Прижигалінська