Справа № 348/1750/21
Провадження № 22-ц/4808/25/22
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Краюшкіна Олександра Сергійовича на рішення Надвірнянського районного суду, ухвалене суддею Міськевич О.Я. 2 грудня 2021 року в м.Надвірна, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 27.08.2019 року розірвано. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 27.02.2019 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі по 1300,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що аліменти у вказаному розмірі є занадто малими для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дитини. На даний час вона працює по тимчасових сезонних заробітках, де отримує мізерний дохід, щоб забезпечити елементарні умови проживання для своєї дочки. Зароблених нею коштів недостатньо для матеріального забезпечення дитині належного фізичного та духовного розвитку. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти. За таких обставин вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, та стягувати аліменти у частці від доходу відповідача. Зазначала, що відповідач дуже рідко цікавиться станом здоров`я дитини, не проявляє уваги до неї, інших утриманців крім їхньої дитини немає, вже тривалий час перебуває на постійній роботі в Республіці Польща, де отримує значні кошти, а тому має змогу платити аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 2 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено.

Змінено визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2019 року спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір у частці від заробітку (доходу) батька дітей.

Присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 -2000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Краюшкін О.С. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення безпідставним і необґрунтованим.

Зазначає, що позивачка в порушення вимог ст.81 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів фактів наявності підстав для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів з часу їх присудження і до моменту звернення до суду із даним позовом.

Вказує, що єдиною підставою для зміни розміру аліментів судом першої інстанції вказано надані медичні документи про стан здоров`я, під якими очевидно мається на увазі висновок консультативного огляду дитячого окуліста від 01.12.2021 року. Вказаний доказ, на думку апелянта, поданий з порушенням порядку, встановленого законом, тому він не може бути взятий судом до уваги.

Крім того, позивачка має право на стягнення додаткових витрат за умови їх доведення, однак ці кошти є додатковими на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вважає безпідставним твердження позивачки про зміну прожиткового мінімуму для дітей як підставу для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів.

На думку апелянта, висновок суду про достатній матеріальний стан відповідача, який необхідний для забезпечення тривалого перебування відповідача за межами України, є припущенням та не ґрунтується на матеріалах справи.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2019 року (а.с.14-15).

За час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2019 року присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-18).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивач ОСОБА_2 разом з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця (позивач) сама виховує дочку (а.с.5).

З довідки про заробітну плату, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді офіціанта, і її доходи за липень 2021 року становлять 3150,00 грн. (а.с. 6-7).

Як вбачається з повідомлення Адміністрації Держприкордонслужби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перетинав державний кордон України 25.07.2021 року «в`їзд, 13.08.2021 року «виїзд» (а.с. 46).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю (позивачем у справі), яка наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), батька. Тому з врахуванням матеріального становища позивача, відсутність у відповідача інших утриманців, задовільний стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, незадовільний стан здоров`я дитини, а також право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, відповідно до ст.192 СК України, суд вважав необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, так як такий на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З позовних вимог вбачається, що позивач просила змінити спосіб присудження аліментів, зокрема з твердої грошової суми на стягнення у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц.

З наведеного вбачається, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) встановлюється рішенням суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

З огляду викладене місцевий суд вірно вважав, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Також щодо наданої суду інформації Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України про перетин відповідачем ОСОБА_1 державного кордону України в період з 01.01.2020 р. по 18.10.2021 р. суд вірно зазначив, що вказана інформація не підтверджує факт працевлаштування відповідача ОСОБА_1 за кордоном, однак свідчить про достатній матеріальний стан відповідача, який необхідний для забезпечення тривалого перебування відповідача за межами України (а.с.46), чого відповідач не спростував.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі, які зводяться до того, що позивачка не довела підстав, передбачених ст.192 СК України, то колегія суддів відхиляє такі доводи з огляду на наступне.

Позивачка звернулася до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому статтею ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи зазначене, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу представника відповідача слід залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду від 2 грудня 2021 року - без змін.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Краюшкіна Олександра Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду від 2 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: О.В. Пнівчук

В.А. Девляшевський