Справа № 367/971/21
Провадження № 2/367/1850/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі помічника судді Кузнєцовій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Плай» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Дочірнього підприємства «Плай» про захист прав споживачів, мотивуючи свої вимоги тим, що у січні 2021 року Позивач вирішив відпочити разом із родиною у гірськолижному комплексі « ПЛАЙ ». Для цього, шляхом використання мережі Інтернет, електронного зв`язку та телефону, він звернувся до відповідача та замовив готельну послугу - проживання (двомісний номер та одне додаткове місце) в готелі Плай» в період з 21.01.2021 року до 24.01.2021 року. На підтвердження відповідного бронювання готельного номера, 18.01.2021 року Позивач перерахував грошові кошти за допомогою додатку Приват 24 (АТ «Приват Банк») у розмірі 1847,24 гривень, що становить вартість проживання за одну добу на відповідний рахунок ДП «ПЛАЙ».21 січня 2021 року, по приїзді до готелю «Плай», Позивач остаточно розрахувався з Відповідачем та вніс готівкою суму 3720,00 гривень за проживання у готелі з 22.01.2021 року до 24.01.2021 року, проте, відразу Відповідач не надав розрахункового документу на цю суму, пояснивши це тим, що вже пізно і каса зачинена. 22 січня 2021 року у Позивача змінилися плани, він звернувся до адміністрації Відповідача та повідомив про своє бажання достроково розірвати договір на надання готельних послуг. Попросив повернути сплачені кошти за ненадані готельні послуги за дві доби проживання з 22 до 24 січня 2021 року. Однак, Відповідач відмовив Позивачу у поверненні коштів, пославшись на те, що згідно п. 4 Правил на проживання гостей в готелі та відповідної анкети, яку підписав при вселенні Позивач, у разі несвоєчасного прибуття та/або дострокового виїзду, кошти не повертаються. Позивач не погодився з такою позицією Відповідача, наполягав на поверненні коштів та просив надати розрахунковий документ на підтвердження внесеної готівки 21.01.2021 року на суму 3720,00 гривень. Проте, фіскальний чек, який надали Позивачу на підтвердження оплати готельних послуг на суму 3720,00 грн., був від 22.01.2020 року (час зафіксований на чеку 10:27 год.), а не від 21.01.2021 року, як того вимагають норми діючого законодавства України. Після отримання оригіналу фіскального чеку на суму 3720,00 гривень, недовгих суперечок з адміністрацією готелю, Позивач разом із родиною виїхали з готелю до 12:00 години дня 22.01.2021 року. Син Позивача - ОСОБА_2 при цьому залишив у готелі письмове звернення з проханням повернути грошові кошти за 22 та 23 січня 2021 року. Вказує про те, що 23 січня 2021 року на електронну адресу Відповідача був направлений лист Позивача з проханням повернути грошові кошти у розмірі 3720,00 грн., які були сплачені Позивачем за послуги проживання у готелі « Плай » в період з 22.01.2021 року до 24.01.2021 року і якими він фактично не скористався. Також, у листі було зазначено номер картки Позивача для перерахунку коштів.24 січня 2021 року з електронної адреси Відповідача надійшла відповідь, в якій було зазначено про те, що кошти не підлягають поверненню, договір був розірваний достроково за бажанням замовника. Також, Відповідач зазначає про те, що не порушив договірні умови, так як про неповернення грошових коштів, у разі дострокового виїзду, було зазначено в анкеті, яку підписав Позивач при вселенні.

Таким чином, Позивач зазначає про те, що згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» Позивач 18.01.2021 року уклав з Відповідачем на відстані, поза торговельними офісними приміщеннями Відповідача, договір на надання готельних послуг з 21.01.2021 року до 24.01.2021 року і відповідно, сторони погодили усі істотні умови договору: строк і місце проживання у готелі, вартість послуг. Однак, у зв`язку із достроковим розірванням Позивачем договору на надання готельних послуг, Позивач фактично зміг скористатися послугами Відповідача лише з 21 січня до 12:00 годин 22 січня 2021 року. За цю добу Позивач сплатив Відповідачу ще 18.01.2021 року 1847,24 гривень.

Звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.2. Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16 березня 2004 № 19, споживач має право розірвати договір про надання готельних послуг у будь який час за умови оплати фактично наданих готелем послуг. Таким чином, зазначає про те, що грошові кошти у розмірі 3720,00 гривень за ненадані готельні послуги у вигляді проживання протягом двох діб (з 22.01.2021 р. до 24.01.2021 р.) підлягають поверненню Позивачу та надає розрахунок суми: 1400,00 грн. (проживання 22.01.2021 р.)+400,00 грн. (додаткове місце 22.01.2021 р.) + 60,00 (туристичний збір за 22.01.2021 р.) + 1400,00 грн. (проживання 23.01.2021 р.) + 400.00 грн. (додатка місце 23.01.2021 р.) та 60,00 грн. (туристичний збір за 23.01.2021 р.) = 3720,00 грн.

Крім того, Позивач стверджує, що згідно положень ч. 7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» також має право на виплату неустойки в розмірі 1 (одного) відсотка вартості послуг за кожний день затримки повернення грошей. Звертає увагу, що станом на дату подачі позову (04.02.2021 року) сума неустойки складає 483,60 грн., виходячи з наступного розрахунку: 3720*1 %* 13=483,60 грн. (де 3720 - це вартість послуг, які не повернув Відповідач; 13 - це кількість днів затримки повернення грошей).

Звертає увагу на те, що посилання Відповідача на свої Правила проживання гостей в готелі та анкету, у яких міститься умова щодо неповернення коштів у разі дострокового виїзду або неприбуття, є недоречним. Адже такі умови суперечать пункту 4.2 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, який передбачає право споживача на розірвання договору про надання готельних послуг у будь який час за умови оплати фактично наданих готелем послуг, та вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», і тому така умова, встановлена у своїх Правилах Відповідачем, є незаконною.

Просить суд стягнути з Дочірнього підприємства «ПЛАЙ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за готельні послуги у розмірі 3720,00 грн., неустойку за затримку повернення грошей станом на 04.02.2021 року у розмірі 483,60 грн. Зазначити в рішенні про нарахування неустойки за затримку повернення грошей до моменту виконання рішення суду з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, за формулою: залишок боргу х 1%х кількість днів затримки повернення грошей.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подавали відзив на позовну заяву, за змістом якого просять в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на ту підставу, що Позивач самостійно погодився на запропоновані умови договору надання готельних послуг, в тому числі, щодо неповернення коштів у разі дострокового виїзду з готелю. Згідно поданого клопотання просили розгляд справи проводити у їх відсутність.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснив бронювання готельного номеру (двомісний номер та одне додаткове місце) в готелі « Плай » на період з 21.01.2021 року до24.01.2021 року. На підтвердження відповідного бронювання готельного номера,18.01.2021року Позивач перерахував грошові кошти за допомогою додатку Приват 24 (АТ КБ «Приват Банк») у розмірі 1847,24 гривень, що становить вартість проживання за одну добу, на відповідний рахунок ДП «ПЛАЙ».

Згідно рахунку № НОМЕР_1 від 16.01.2021, Позивач сплатив готівкою суму 3720,00 гривень за проживання у готелі за період з 22.01.2021 року до 24.01.2021 року.

22 січня 2021 Адміністрацією готелю видано акт наданих послуг №Пл26788/01 від 22.01.2021 р. на суму 1847,24 гривень та відповідний чек на суму 3720,00 гривень.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною першою статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотні умови договору, визначені у ч. 1 ст. 638 ЦК України, можна поділити на чотири групи: 1) умови про предмет договору; 2) умови, що визначені законом як істотні; 3) умови, які є необхідними для договорів даного виду; 4) умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Основні вимоги щодо користування готелями та аналогічними засобами розміщення усіх форм власності, що здійснюють свою діяльність на території України у сфері надання послуг розміщення (готельних послуг) споживачам, і регулюють відносини між споживачами (фізичними особами, які проживають в готелях або мають намір скористатися готельними послугами) та готелями, виконавцями цих послуг регламентуються Правилами користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16 березня 2004 року № 19 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 3.1 Правил готель має право укладати договір з замовником (споживачем) на бронювання номерів (місць) шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного або іншого зв`язку (засобів електронної пошти, включаючи факсимільну), який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. Договір вважається укладеним тільки в разі письмового акцепту готелем направленої йому заявки на бронювання та досягнення сторонами згоди в обумовленій формі щодо всіх істотних умов.

Згідно п. 3.6. Правил надання готельних послуг договір про надання основних готельних послуг споживачу вважається укладеним після оформлення документів на проживання (заповнення анкети, реєстрації) та засвідчується розрахунковою квитанцією або іншим розрахунковим документом, що підтверджує укладення договору і містить у собі: - найменування готелю, його реквізити; - прізвище , ім`я та по батькові споживача; - інформацію про номер (місце в номері), що надається; - ціну номера (місця в номері); - інші необхідні дані на розсуд готелю.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про туризм» договір на готельне обслуговування укладається як шляхом укладення письмового договору, так і шляхом прийняття готелем заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного чи іншого зв`язку, що дозволяє достовірно встановити особу, від якої надходить заявка. У разі прийняття заявки договір на готельне обслуговування вважається укладеним з моменту отримання підтвердження готелю про прийняття замовлення та вказівки можливого початку надання готельного обслуговування з визначеного часу.

Відповідно до п. 2. Правил надання готельних послуг Готель зобов`язаний надати споживачу необхідну, достовірну, доступну та своєчасну інформацію про готельніпослуги. Так, готелем надано гр. ОСОБА_1 вичерпну інформацію про готельні послуги, про що свідчить підпис Позивача на анкеті.

Відповідно до п. 1.12. Правил надання готельних послуг, готель повинен мати внутрішні правила проживання у готелі.

ОСОБА_1 заповнив анкету на проживання та погодився з внутрішніми правилами проживання готелю шляхом підписання анкети та відмітки про ознайомлення з Правил проживання в готелі.

Як зазначено у п. 3.5 Правил надання готельних послуг, ціна номера (місця), вартість додаткових послуг, у т. ч. бронювання, встановлюються готелем самостійно, форма оплати визначається договором між споживачем/замовником та готелем.

Відповідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Оскільки послуга - це діяльність, то в договорі про надання послуг зазначено початок і закінчення надання послуги. Так строк надання послуги складає з 21 січня по 24 січня 2021 року.

Розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 651 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Частинами 1, 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити ї у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця, згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Наведені положення знайшли детальне відображення у Правилах надання готельних послуг, пункт 5.4 яких містить норму про те, що споживач при виявленні недоліків у наданій послузі, невідповідності послуги присвоєній категорії готелю має право за своїм вибором вимагати: усунення недоліків безоплатно та у визначений термін; відповідного зменшення ціни за надану послугу. Готель повинен ужити заходів щодо усунення недоліків наданої послуги протягом години з моменту пред`явлення споживачем відповідної вимоги. Споживач має право розірвати договір про надання готельних послуг і відповідно до чинного законодавства вимагати повного відшкодування збитків, якщо готель в установлений термін не усунув недоліки.

Як вбачається з матеріалів справи, від Позивача не надходило жодних претензій щодо недоліків проживання, надання послуг тощо.

Відповідно до п. 4 Правил проживання в готелі, підписаного Позивачем: «У разі несвоєчасного прибуття (запізнення) та /або дострокового виїзду кошти не повертаються».

Таким чином, Позивач самостійно погодився на запропоновані умови договору надання готельних послуг, в тому числі щодо неповернення коштів у разі дострокового виїзду з готелю.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Верховного суду по справі № 235/2764/16-ц від 05.09.2018, де, зокрема, зазначено про те, що Позивачка погодила такі правила проживання в готелі і має їх дотримуватись, тому її претензії на повернення грошових коштів є безпідставними.

Враховуючи, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст.4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 258-259, 263-268, 273, 280-282, 352, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 626,627,638,639 ЦК України, Правилами користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Плай» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий