Справа № 523/4930/21
Провадження №2/523/1266/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: КП ЖКС «Пересипський» (м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про зобов`язання провести демонтаж сантехнічного обладнання,-

Установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провести демонтаж сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_3 (а саме самовільно встановленого унітазу), що розташоване над житловими кімнатами квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог посилалась на те, що позивач, ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_5 .

Підставою виникнення права власності згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно є рішення Суворовського районного суду м. Одеси, 2-8685/2005 р. від 08.11.2005 року. В даній квартирі проживає окрім того матір позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вона є наймачем.

Фактично з 14 січня 2013 року по теперішній час, дана трикімнатна квартира затоплюється фекаліями та сечею. Залиття квартири позивача відбувалася власниками однокімнатної квартири АДРЕСА_6 приватизована, особовий рахунок на даний час відкрито на ім`я ОСОБА_2 . Матір ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла в 2018 році, та знята з реєстрації по адресі кв. АДРЕСА_3 , 29.03.2018 р.

Окрім того, 02.04.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа КП ЖКС «Пересипський» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої залиттям квартири, про демонтаж сантехнічного обладнання.

За даним рішенням 17.06.2015 року було видано виконавчий лист за яким окрім того зобов`язано ОСОБА_5 ,1978 р.н. зареєстровану в АДРЕСА_7 , демонтувати самовільно встановлений унітаз, який розташований над житловою кімнатою квартири АДРЕСА_5 .

24.05.2016 року на ім`я матері позивачки, ОСОБА_3 було надіслано повідомлення із Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса, яким вона повідомлялась про те що 15.06.2016 року о 11 годині, відбудуться виконавчі дії щодо зобов`язання ОСОБА_5 демонтувати самовільно встановлений унітаз, який розташований над житловою кімнатою квартири АДРЕСА_5 .

31.07.2019 року до Начальника КП ЖКС «Пересипський» було направлено адвокатський запит. В запиті було викладено прохання скласти комісійний Акт огляду сантехнічного вузла та сантехнічного обладнання за участі спеціаліста в квартирі АДРЕСА_3 .

06.09.2019 було отримано відповідь на запит про те, що через відсутність мешканців оглянути квартиру АДРЕСА_3 , змогли лише 03.09.2019 року.

В Акті зазначено, що під час комісійного огляду сантехнічного вузла в кв. АДРЕСА_3 було виявлено факт проведення капітального ремонту із заміною всіх інженерних трубопроводів та встановлено нове сантехнічне обладнання (умивальник-тюльпан, унітаз та душова кабіна), яке розташоване над житловою кімнатою кв. АДРЕСА_5 (рішення суду від 02.04.2015 року по демонтажу унітазу не виконано).

16.03.2021 року комісією КП ЖКС «Пересипський» було складено Акт огляду двох квартир - кв. АДРЕСА_8 .

В результаті візуального огляду окрім того встановлено, що над кв. АДРЕСА_8 .

Квартира №26 - однокімнатна, приватизована, загальна площа 31,4 кв.м., особовий рахунок відкритий на ОСОБА_2 .

Над житловими кімнатами кв. АДРЕСА_8 .».

Тобто, з 2013 року і по теперішній час, родина позивачки страждає від постійних заливів квартири кв. АДРЕСА_5 .

Власники квартири № 26 за весь час жодним чином, не посприяли виконанню рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2015 року, що і стало причиною звернення до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 29 березня 2021р. року відкрито провадження за даним позовом (л.с.88) за нормами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд справи по суті позову. (а.с. 122).

В судове засідання позивач не прибув, її представником-адвокатом Клименко Л. Г. надано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. (а.с. 116).

Відповідачу направлялись повістки за останньою відомою адресою реєстрації, котрі він не отримав, поштові відправлення повертались на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. (а.с. 118,119).

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи, КП ЖКС «Пересипський» в судове засідання не прибув. Матеріали справи містять клопотання третьої особи про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. (а.с. 117). Окрім того (а.с. 91,92) містья пояснення КП ЖКС «Пересипський» по суті позовних вимог, котрими фактично підтверджено підстави позову ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повістила та з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась. (а.с. 101,102).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача та третьої особи ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача. (а.с. 116).

Рівність сторін є одним з невід`ємних елементів поняття справедливого судового розгляду. Вона вимагає, аби кожна сторона бачила, що їй надано розумні можливості представити свій інтерес за умов, які не ставлять її у несприятливе становище, порівняно із супротивником (Ocalan проти Туреччини [ВП], § 140, Foucher проти Франції, § 34; Bulut проти Австрії; Faig Mammadov проти Азербайджану, § 19). Вона вимагає забезпечення справедливої рівноваги між сторонами і застосовується як до цивільних, так і до кримінальних справ.

Розумний характер тривалості провадження визначається відповідно до обставин справи, що вимагає оцінки в цілому (Boddaert проти Бельгії, § 36). Хоча окремі стадії провадження можуть провадитись з прийнятною тривалістю, проте загальна тривалість процесу може, однак, перевищити «розумний строк» (Добертен проти Франції, § 44).

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Викладене свідчить про можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_5 .

Підставою виникнення права власності згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно є рішення Суворовського районного суду м. Одеси, 2-8685/2005 р. від 08.11.2005 року. В даній квартирі проживає окрім того матір позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вона є наймачем. (а.с. 24-26).

Окрім того, 02.04.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа КП ЖКС «Пересипський» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої залиттям квартири, про демонтаж сантехнічного обладнання. (а.с. 40-42).

За даним рішенням 17.06.2015 року було видано виконавчий лист за яким окрім того зобов`язано ОСОБА_5 ,1978 р.н. зареєстровану в АДРЕСА_7 , демонтувати самовільно встановлений унітаз, який розташований над житловою кімнатою квартири АДРЕСА_5 . (а.с. 73).

16.03.2021 року комісією КП ЖКС «Пересипський» було складено Акт огляду двох квартир - кв. АДРЕСА_8 .

В результаті візуального огляду окрім того встановлено, що над кв. АДРЕСА_8 .

Квартира №26 - однокімнатна, приватизована, загальна площа 31,4 кв.м., особовий рахунок відкритий на ОСОБА_2 .

Над житловими кімнатами кв. АДРЕСА_8 .». (а.с. 11).

Таким чином з 2013 року і по теперішній час, родина позивачки страждає від постійних заливів квартири кв. АДРЕСА_5 .

Власники квартири № 26 за весь час жодним чином, не посприяли виконанню рішення суду від 02.04.2015 року по справі №523/19689/13-ц та іншого матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 4-7,1-13, 17- 18, 109, 131,137, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: КП ЖКС «Пересипський» (м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про зобов`язання провести демонтаж сантехнічного обладнання - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провести демонтаж сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_3 (а саме самовільно встановленого унітазу), що розташоване над житловими кімнатами квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 02 лютого 2022 р.

Суддя