Справа № 137/630/21
Провадження № 22-ц/801/38/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 рокуСправа № 137/630/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Голоти Л.О.,

за участю секретаря Олійник Г.Є.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Літинська селищної ради Вінницького району

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 30.09.2021 року, постановленого в приміщенні того ж суду під головуванням судді Верещинської Я.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району про визнання дій по нарахуванню та виплаті заробітної плати протиправними та зобов`язання виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки,-

В с т а н о в и в :

22.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Літинської селищної ради Вінницького району про визнання дій по неправильному нарахуванню і виплаті йому заробітної плати в період з 01.01.2017 року до 31.12.2020 року протиправними і зобов`язання перерахувати і виплатити йому заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки. Зазначив, що згідно укладеного ним з Літинською районною радою контракту №6 від 18.11.2008 року був призначений на посаду директора комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. Кармалюка» з посадовим окладом 1575 грн. з 18.07.2008 року по 17.07.2009 року, про що у трудовій книжці здійснено запис.

Відповідно до Додатку 4 Галузевої угоди між Міністерством культури і туризму України та Центральним комітетом профспілки працівників культури України на 2007- 2008 роки від 02.04.2007, зареєстрованої Міністерством праці та соціальної політики за №24 від 02.04.2007, Додатку 4 Галузевої Угоди між Міністерством культури і туризму України та Центральним комітетом профспілки працівників культури України на 2017-2022 роки, зареєстрованої Міністерством праці та соціальної політики, коефіцієнт міжпосадових співвідношень в оплаті праці адміністративно - управлінського персоналу у кіно видовищних підприємств, дирекцій кіновідеомережі, посадові оклади працівників адміністративного персоналу кіновидовищних підприємств, дирекцій кіновідеомережі встановлюються відносно розміру мінімального заробітної плати, встановленого чинним законодавством України. Оклад = мінімальний розмір зарплати х на коефіцієнт співвідношення; розмір посадового окладу директора встановлюється згідно з Постановою КМ України від 19.05.1999 № 859 (із змінами, внесеними Постановою КМ № 730 від 28.04.2000) « Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» встановлюється за Контрактом.

На час укладення контракту встановлений йому посадовий оклад до існуючої тоді мінімальної заробітної плати (525 грн.) складав коефіцієнт співвідношення, що дорівнював 3. Після закінчення терміну дії контракту щороку укладались додаткові угоди, якими термін дії контракту продовжувався, розмір посадового окладу та порядок оплати праці не змінювався. Проте, починаючи з 01.01.2017 року до 31.12.2020 року в порушення Постанови КМУ від 19.05.1999 року №859 (зі змінами від 28.04.2000 року),контракту, Галузевої угоди йому виплачували заробітну плату з коефіцієнтом співвідношення 2 замість 3.

14.06.2021 року позивач був звільнений з роботи на підставі п.1 ст.40 КзПП України в зв`язку з ліквідацією комунального закладу, відповідач, до якого перейшло майно комунального закладу, нарахував позивачу заробітну плату з 01.01.2021 року по день звільнення із розрахунку 6000 грн. щомісячно, що складає один розмір мінімальної заробітної плати, яку на день звільнення виплатив.

Посилаючись на те, що йому заробітна плата з 01.01.2017 року по день звільнення виплачувалась не у відповідності до коефіцієнту співвідношення до встановленого мінімального окладу і не виплачувалась компенсація за невикористані відпустки 2019-2021 роки, просив визнати дії відповідача по неправильному нарахуванню і виплаті йому заробітної плати в період з 01.01.2017 року до 14.06.2021 року протиправними, зобов`язати перерахувати і виплатити йому заборгованість по заробітній платі за вказаний період та компенсацію за невикористані відпустки.

Рішенням Літинського районного суду від 30.09.2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу Літинська селищна рада Вінницького району проти задоволення скарги заперечує, зазначає, що згідно Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ у Вінницькій області утворено Вінницький район, до складу якого увійшла Літинська селищна рада. Селищна рада згідно закону не є правонаступником майна комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. Кармалюка», яким згідно п.6 -2 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій »№1009-ІХ, являється Вінницька районна рада.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням 18 сесії 5 скликання Літинської районної ради Вінницької області від 09.07.2008 року було створено комунальний заклад Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» та призначено на посаду директора комунального закладу ОСОБА_1 строком на 1 рік з подальшим укладенням контракту. (а.с.14-15).

18.07.2008 між Літинською районною радою Вінницької області і ОСОБА_1 укладено трудовий контракт № 6, яким останній на підставі рішення 18 сесії районної ради 5 скликання від 09.07.2008 був прийнятий на посаду директора комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» з 18.07.2008 по 17.07.2009 (а.с.7-8).

У трудовій книжці ОСОБА_1 18.07.2008 року вчинено запис № 22 про призначення його на посаду директора КЗ Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» (а.с.5-6).

Додатковими угодами № 4,5,6,7,8 до Контракту № 6 з керівником комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім.У. Кармалюка» від 23.09.2016, 15.09.2017, 05.09.2018, 18.09.2019, 25.09.2020 строк дії контракту продовжувався, інші зміни до контракту не вносились (а.с.9,10,11,12, 13).

Згідно Галузевої Угоди між Міністерством культури і туризму України та Центральним комітетом профспілки працівників культури України на 2007-2008 роки, посадові оклади працівників встановлюються відносно мінімального розміру заробітної плати, встановленого чинним законодавством. Розмір посадового окладу директора встановлюється за контрактом (а.с. 19-20).

Також суд встановив, що рішенням 5 сесії 8 скликання Вінницької районної ради №158 від 11.03.2021 до комунальної власності Літинської територіальної громади передано нежитлову будівлю будинку «Кінотеатру» по вул. Соборній, 7, смт. Літин( ) (а.с.42).

Рішенням 4 сесії 8 скликання Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №183 від 12.03.2021 було змінено засновника комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка», шляхом виключення зі складу засновників Літинської районної ради і включенням до складу засновників Літинської селищної ради та припинено комунальний заклад Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У Кармалюка» шляхом ліквідації. () (а.с.43).

Розпорядженням Літинської селищної ради Вінницького району №71-к від 16.03.2021 працівників комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» попереджено про наступне вивільнення у зв`язку із припиненням юридичної особи шляхом ліквідації, з ознайомленням їх під особистий підпис. Ліквідаційну комісію зобов`язано забезпечити нарахування та виплату коштів згідно чинного законодавства (а.с.44-45).

Розпорядженням Літинського селищного голови від 14.06.2021 №110-к, ОСОБА_1 звільнено з посади директора комунального закладу «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» у зв`язку з ліквідацією закладу, вказано здійснити повний розрахунок зі звільненим працівником, у тому числі виплатити вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку (а.с.18).

Листом голови комісії по припиненню КЗ №62 від 14.06.2021, директору КЗ «Кінотеатр ім. У.Кармалюка» ОСОБА_1 повідомлено про нараховані суми, належні при звільненні, загальною сумою 42103,50грн, в тому числі заробітну плату з січня по 14 червня 2021 року, компенсація за невикористану відпустку за вищевказаний період, вихідна допомога при звільненні (а.с.17).

У зв`язку з проведенням процедури ліквідації комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатру ім. У. Кармалюка» до ОСОБА_1 , як до керівника закладу, звернувся Голова комісії по проведенню процедури ліквідації КЗ Літинської райооної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» із вимогою про надання керівником до 14.05.2021 року оригіналу трудової книжки ОСОБА_1 ; контракту з керівником комунального закладу з усіма додатками до нього, додатковими угодами (належним чином завірені копії); діючої посадової інструкції; наказів : з основної діяльності комунального закладу за період з 2020-2021, з кадрового забезпечення, а також наказів, що стосуються надання відпусток з 01.01.2018 по 12.03.2021, та журналів реєстрації наказів; затверджених штатних розписів: за 2019-2020 роки та станом на 01.01.2021; табелів обліку робочого часу з 01.01.2021 - 12.03.2021; документів, що підтверджують нарахування заробітної плати з 01.01.2020 по 12.03.2021 року включно; копій фінансової звітності КЗ Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» за 2017, 2018, 2019, 2020 роки та станом на 01.01.2021 року завірених належним чином; довідки про наявність невикористаної відпустки за відпрацьований період; книг обліку матеріальних цінностей; актів проведення інвентаризації майна станом на 2019 та 2020 роки; інформації про стан підготовки документів, що потребують довготривалого зберігання до архівних установ; звітів про роботу комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» за 2020 рік та станом на 01 травня 2021 року (а.с.46).

Голова комісії по проведенню процедури ліквідації комунального закладу вдруге звернувся до позивача із вимогою про надання до 31.05.2021 завіреної належним чином трудової книжки ОСОБА_1 (з відміткою: «згідно з оригіналом», дати та підписом власника трудової книжки); письмового звіту про виконану роботу комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» з 01.01.2021 по 27.05.2021; банківських реквізитів ОСОБА_1 для здійснення розрахункових виплат при звільненні, відповідно до чинного законодавства; письмового пояснення ненадання документів на лист комісії по проведенню процедури ліквідації комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У.Кармалюка» №635 від 12.05.2021 (а.с.47).

З відповіді Літинської селищної ради №55 від 24.05.2021 вбачається, що у селищній раді відсутні документи, які б підтверджували заборгованість по заробітній платі працівників та керівництва комунального закладу Літинської районної ради «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» (а.с.16,48).

Згідно фінансових звітів КЗ «Кінотеатр імені Кармалюка», підписаних керівником Нападовським В.Т., станом на кінець 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 років у комунальному закладі відсутня заборгованість по розрахункам з оплати праці (а.с.49-54).

Зі Статуту комунального закладу вбачається, що постановляючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що майно КЗ «Кінотеатр ім. У. Кармалюка» передане у комунальну власність Літинської територіальної громади, а тому Літинська селищна рада є власником майна і являється належним відповідачем у справі. Крім того, суд виходив із того, що позивачу заробітна плата була виплачена відповідно до вимог законодавства і умов укладеного з ним контракту .

Встановивши, що матеріалами справи не підтверджено наявність заборгованості по заробітній платі в комунальному закладі, а в умовах укладеного контракту, галузевій угоді , а також положеннях Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 року №859 відсутнє встановлення керівнику закладу посадового окладу з врахуванням коефіцієнта співвідношення 3 , суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання дій по нарахуванню та виплаті заробітної плати протиправними та зобов`язання виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки.

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, правильно визначив спірні правовідносини і дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову , проте застосував не всі правові норми, що їх регулюють, тому цей недолік підлягає усуненню судом апеляційної інстанції.

Трудові правовідносини , в тому числі з нарахування і виплати заробітної плати працівникам закладів культури регулюються КзПП України, ЗУ «Про культуру», ЗУ «Про оплату праці», Постановою КМУ від 19.05.1999 року №859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» зі змінами , Постановами КМУ від 30.08.2002 №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» зі змінами і від 22.08.2005 № 790 Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (із змінами),а також наказом Міністерства культури України від 18.10.2005 р. № 745 «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки», наказом Міністерства культури та інформаційної політики №208 від 19.03.2021 р. про внесення змін до наказу № 745 "Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки". Останні передбачають, що посадові оклади (тарифні ставки) з 1 січня 2021 року розраховуються виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду - 2670 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2893 гривні.

Відповідно до ст.97.КзПП оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно ч.3 ст.21 КзПП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оплату праці" оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ "Про оплату праці" встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній та комунальній власності, належить до державного регулювання. Умови оплати праці керівників зазначених підприємств встановлює орган місцевого самоврядування в контракті з дотриманням норм Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999р. №859.

Згідно ст.29 цього Закону під час укладання працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Галузевої Угоди між Міністерством культури і туризму країни та Центральним комітетом профспілки працівників культури України на 2007-2008 роки від 02.04.2007 (у ред. на час укладення контракту з позивачем) Угода поширюється на працівників галузі культури, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях та закладах, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Угода укладається на 2007 - 2008 роки та набуває чинності з моменту підписання представниками сторін і діє до укладання нової або перегляду даної угоди.

Відповідно до даної Угоди сторони домовились: п. 5.1.5. - здійснювати оплату праці працівників підприємств, установ, організацій та закладів культури, які частково або повністю утримуються за рахунок бюджетних асигнувань, у відповідності з чинним законодавством; 5.1.6. - рекомендувати для застосування на підприємствах кіновідеомережі та кіновідеопрокату коефіцієнти міжпосадових співвідношень в оплаті праці згідно з Додатком 4 до цієї Угоди; 5.1.7- здійснювати оплату праці керівників підприємств відповідно до укладених контрактів згідно з ст .20 Закону України "Про оплату праці".

З Додатку 4 до Галузевої угоди Рекомендаціях щодо коефіцієнтів міжпосадових співвідношень в оплаті праці адміністративно- управлінського персоналу кіновидовищних підприємств, дирекцій кіновідеомережі вбачається, що посадові оклади працівників адміністративно - управлінського персоналу кінопрокатних підприємств, об`єднань встановлюються відносно мінімального розміру заробітної плати, встановленого чинним законодавством України: оклад = мінімальний розмір зарплати х коефіцієнт співвідношення. Розмір посадового окладу генерального директора (директора) встановлюється згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 р. N 859 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України N 730 від 28 квітня 2000 р.) "Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств", посада - директор, а коефіцієнт зазначено «за контрактом», тобто, коефіцієнт має передбачатись контрактом .

Такий самий порядок встановлений Додатку 4 до Галузевої угоди між Міністерством культури України та Професійною спілкою працівників культури України на 2017-2022 роки, що діяла під час оспорюваного позивачем періоду

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.05.1999р. №859 надано право встановлювати керівникам підприємств посадовий оклад, розмір якого залежить від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік, вартості активів КП або чистого доходу від реалізації послуг за даними останньої річної фінансової звітності у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії згідно з додатком №1, зокрема, у випадку, якщо вартість активів становить менш як 1 млрд. гривень або річний чистий дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) становить менш як 200 млн. гривень, або середньооблікова чисельність працівників - менш як 500 осіб , максимально допустимий розмір посадового окладу керівника підприємства у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії складає показник до 10 .

З матеріалів справи вбачається, що щодо ОСОБА_1 мала місце договірна система оплати праці і розмір та умови оплати праці визначались індивідуальним трудовим договорами (контрактом) , згідно якого розмір його посадового окладу визначено контрактом у абсолютному розмірі (грн.), а не у відносному (посадові коефіцієнти) розмірі.

Пунктом 17 укладеного позивачем та Літинською районною радою трудового контракту передбачено , що за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом керівнику нараховується посадовий оклад у розмірі 1575 грн. на місяць відповідно до фактично відпрацьованого часу, що за значенням на той час, відповідало передбаченому Постановою N 859 показнику кратності і не перевищувало 10 від мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії.

Послідуючими додатковими угодами до Контракту №6, укладеного з ОСОБА_1 і підписаного останнім, розмір посадового окладу не змінювався.

В той же час статтею 3 -1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. Якщо нарахована заробітна плата працівника, який виконав місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, то роботодавець проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати. Якщо розмір заробітної плати у зв`язку з періодичністю виплати її складових є нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, проводиться доплата до рівня мінімальної заробітної плати у період (з 01.01.2021 р. 6000 грн.)

Оскільки передбачений розмір посадового окладу за контрактом, який продовжувався на підставі укладеними сторонами додаткових угод, не змінювався і з часом став нижчим за встановлені розмір мінімальної заробітної плати, позивачу вірно нараховували за контрактом заробіток з урахуванням доплати до рівня мінімальної заробітної плати, зокрема, з 01.01.2021 року до часу звільнення, виходячи з 6000 грн. на місяць.

У матеріалах справи відсутні докази наявності заборгованості перед ОСОБА_1 по заробітній платі та по компенсації за невикористані відпустки.

Крім того, суд вірно врахував, що ОСОБА_1 , в період за який він оскаржує дії по нарахуванню і виплаті заробітної плати, являвся керівником комунального підприємства, який безпосередньо повинен був здійснювати контроль за правильністю і своєчасністю нарахування і виплати заробітної плати у комунальному закладі, керівником якого він являвся .

За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову про визнання дій відповідача по нарахуванню та виплаті заробітної плати протиправними та зобов`язання виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки, є обгрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Оскільки суд при розгляді справи не застосував всі норми закону , які підлягали застосуванню, рішення суду у мотивувальній частині рішення відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України підлягає зміні, з залишенням іншої частини рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.374,376,382-382 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 30.09.2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення у редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

Л.О. Голота