03.02.2022 Суддя Шевченко С. В..
Справа № 2-2595/09
Провадження № 6/644/19/22
У Х В А Л А
03 лютого 2022 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря судових засідань Коломієць О.В., розглянув заяву ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», стягувач: ПАТ Комерційний банк «Надра», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Чугуївський відділ державної виконавчої служби в Чугуївському районі Харківської обсласті Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №2-2595/09 за позовом ВАТ Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Представник ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» звернувся до суду з заявою в якій просив замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 , видати дублікат виконавчого листа по справі №2-2595/09 та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по вказаній справі.
В обґрунтування заяви представник ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» посилався на те, що 24.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова ухвалене рішення по справі №2-2595/09, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 6/4/2005/840-К/525 від 18.08.2005 р. Вказав, що 07.05.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за №643, відповідно умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором 6/4/2005/840-К/525 від 18.08.2005 р. На виконання вказаного рішення представникові банку видано виконавчий лист. Представник заявника зазначив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутня інформація щодо боржника. Місцезнаходження виконавчого листа заявникові невідомо.
Щодо поважності причин втрати виконавчих листів представник заявника вказав, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра», якою фактично було припинено діяльність банку. Зазначив, що процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності банку здійснював державний орган Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку і попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з причин, що не залежали від нього. Ліквідація банку, припинення його основної діяльності, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення працівників відповідальних за супровід судових справ, не залежали від первісного стягувача і вплинули на факт втрати виконавчих листів. Вказані обставини також обумовили і пропуск строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання. Вважає, що саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, не забезпечив супровід судових справ банку після його ліквідації, відтак банк не мав можливості реалізувати свої права в межах процесуальних строків.
Представник ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, в поданій суду заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність. Інші учасники справи про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши заяву та перевіривши матеріали справи, доходить наступного.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи №2-2595/09, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.11.2009 року позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені, з відповідача на користь банку стягнута заборгованість за кредитним договором 6/4/2005/840-К/525 від 18.08.2005 р.
Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
07.05.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № GL2N714136ПВ294 про відступлення права вимоги, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за №643, відповідно умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступило шляхом продажу новому кредитору ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» права вимоги до боржника за кредитним договором 6/4/2005/840-К/525 від 18.08.2005 р.
Відповідно умов договору про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року, новий кредитор підтверджує, що на момент укладання договору отримав від банку усі наявні документи, що підтверджують право вимоги до боржника. Згідно п.4 договору відступлення права вимоги від 07.05.2020 року вказаний договір набуває чинності з дати його підписання.
Заочне рішення суду набрало законної сили. В матеріалах справи №2-2595/09 знаходиться заява повноважного представника ВАТ КБ «Надра» з якої вбачається, що 21.01.2011 року представник банку отримав копію рішення та виконавчий лист по вказаній справі.
Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч.5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Частиною 1 ст.55 ЦПК України передбачено, що у разі припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Виходячи зі змісту статей 442, 512,514 ЦК України, 55 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни стягувача, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Враховуючи зазначене, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512,514 ЦК України.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 .
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Таким чином, судом встановлено підстави для заміни стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 і вважає можливим задовольнити заяву ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» в частині заміни сторони виконавчого провадження.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Суд зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України. Щодо підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання, суд зауважує, що строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, обєктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно ч.2 ст.12 вказаного Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду у цивільній справі №2-2595/09 набрало законної сили 25.12.2009 р., строк пред`явлення виконавчого листа до виконання складає три роки, тобто до 25.12.2012 року.
Як вказує заявник, з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Наразі місцезнаходження виконавчого листа невідома.
Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статей 78,79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Щодо поважності причин втрати виконавчих листів представник заявника вказав, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра», якою фактично було припинено діяльність банку. Процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності банку здійснював державний орган Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. Отже попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього. Тобто ліквідація банку, припинення його основної діяльності, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення працівників відповідальних за супровід судових справ, викоанння функцій фонду з відчудження великої кількості активів, що також не залежало від первісного стягувача вплинуло на факт втрати виконавчих листів. При цьому, представник заявника зазначив, що вказані обставини також обумовили і пропуск строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання. Вважає, що саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, не забезпечив супровід судових справ банку після його ліквідації, відтак банк не мав можливості реалізувати свої права в межах процесуальних строків.
Згідно ст.433 ЦПК України передбачає поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.
Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України».
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).
Ухвалою від 28.04.2020 року в рамках справи №338/464/15-ц ВС підтримав наступну позицію: «Також суд зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язується не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.
Частиною 1 ст.517 ЦКУ встановлено, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відтак, аналіз зазначених норм свідчить, що до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора на підставі відповідного договору про відступлення права вимоги, який повинен бути укладений у такій самій формі, що й зобов`язання, яке є предметом відступлення. При укладенні відповідного договору відступлення первісний кредитор передає новому кредитору усі документи, що підтверджують зобов`язання.
Таким чином, такою інформацією є і фактичний стан заборгованості, стан судової справи в рамках якої було здійснено стягнення такої заборгованості за відповідним рішенням суду, хід виконавчого провадження за примусовим виконанням такого рішення, перспективи фактичного отримання коштів тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № GL2N714136ПВ294 про відступлення права вимоги, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за №643, відповідно умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором 6/4/2005/840-К/525 від 18.08.2005 р. Відповідно умов договору про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року, новий кредитор підтверджує, що на момент укладання договору отримав від банку усі наявні документи, що підтверджують право вимоги до боржника, згідно п.4 договору відступлення права вимоги від 07.05.2020 року договір набуває чинності з дати його підписання.
Відтак, суд зазначає, що заявник розумів та прийняв усі ризики, пов`язані з бездіяльністю та недбалим веденням власних судових справ/виконавчих проваджень первісним кредитором з яким було укладено вказаний договір про відступлення права вимоги. Заявник вважається рівно обізнаним та рівно розуміючим первісному кредитору щодо всього, що відбувалось в рамках кредитних відносин між ОСОБА_1 та первісним кредитором.
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.
Суд звертає увагу, що факт набуття заявником права вимоги до боржника не є безумовною підставою для поновлення цього строку.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.
ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В заяві ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» наводить посилання щодо пропуску процесуальних строків у зв`язку неналежною діяльністю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не забезпечення Фондом супровіду судових справ банку після його ліквідації. Суд, критично відноситься до посилань заявника, відносно неможливості ПАТ «КБ «Надра» реалізації своїх прав в межах процесуальних строків та неналежної діяльності Фонду в частині ведення справ після ліквідації банку, та зауважує, що діяльність Фонду розпочалася з 04.06.2015 року і на цей час строки пред`явлення виконавчих листів до виконання вже сплинули, оскільки рішення суду у цивільній справі №2-2595/09 набрало законної сили 25.12.2009 р., відтак строк пред`явлення виконавчого листа закінчився 25.12.2012 року. При цьому суд зазначає, що виконавчий лист після набрання законної сили рішенням суду був отриманий повноважним представником банку 21.01.2011 р., тобто до часу діяльності Фонду, пройшов значний проміжок часу який складає більше чотирьої років. В заяві ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не зазначено жодного посилання та не надано належних доказів, які б свідчили про те з яких причин заявником на час укладення договору відступлення права вимоги не були проведенні звірки щодо отримання документів від первісного кредитора, та чому не була з`ясована доля виконавчих листів, які вже були отримані банком в межах строків пред`явлення їх до виконання, хоча як зазначено в договорі про відступлення права вимоги, в момент укладання договору заявник отримав від банку всі наявні документи, що підтверджують право вимоги до боржника. Суд зауважує, що враховуючи вказані обставини, посилання заявника на діяльність Фонду, який не забезпечив супровід судових справ, як на підставу пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не можна вважати поважною причиною пропуску цього строку.
Крім іншого, суд вказує, що на час укладання договору відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року процесуальні строки вже сплинули, і перевіряючи документи які підтверджують право вимоги до боржника заявник повинен був з`ясувати де знаходяться виконавчі листи та чи пред`явлені вони до виконання у строки передбачені законодавством. Тобто, стягувач звернувся з заявою після закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а на підтвердження існування поважних причин, які б перешкоджали йому вчасно в межах передбаченого законодавством строку отримати та пред`явити виконавчий лист до виконання ним не подано належних доказів. Між іншим суд зауважує, що сам заявник уклавши договор про відступлення права вимоги 07.05.2020 року звернувся з вказаною заявою до суду лише у листопаді 2021 року, що свідчить про те, що ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» в повній мірі не цікавилося долею виконавчого листа по вказаній справі.
Суд зазначає, що єдиною причиною пропуску процесуального строку є посилання заявника на період ліквідації ПАТ «КБ «Надра», що призвело до припинення основної діяльності банку та неналежного виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб забезпечення Фондом супровіду судових справ банку після його ліквідації, яку не можна поважною причиною з урахуванням вказаного. Заявник не надав суду більше жодних доказів того, що процесуальний строк пропущений з поважних причин.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплинув, заявником не зазначено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відтак суд доходить висновку, що з заяви та наданих суду документів не вбачається достатніх підстав для відновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа у цивільній справі №2-2595/09 до виконання.
Щодо видачі дублікату виконавчого листа суд зазначає наступне.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом з тим, відповідно до п.17.4 Розділу XIII «Перехідні положення»Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.
Крім того, суд зазначає, що юридично значимими обставинами, які входять до предмету доказування є те, що виконавчий документ втрачено, до суду звернувся саме стягувач, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив.
Оскільки рішення суду у справі за позовом набрало законної сили 25.12.2009 р. то трирічний строк пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №2-2595/09 станом на 07.05.2020 року, тобто на дату укладення договіру №GL2N714136ПВ294 про відступлення права вимоги між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ПАТ «КБ «Надра», боржником за яким є ОСОБА_1 сплинув.
Заява ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не містить жодного доказу про втрату виконавчого документу, а містить лише твердження заявника про його відсутність у останнього. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що заявник звертався з даного приводу до первинного кредитора, суду, виконавчої служби, суду не надано жодних документів які підтверджують втрату оригінал виконавчого листа.
На разі, звернувшись з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа. Крім того, заявником не наведено та не надано доказів, чому протягом тривалого часу у період з 07.05.2020 року після укладення договіру про відступлення прав вимоги стягувач не проявив інтересу до місцезнаходження оригіналу виконавчого листа, до результатів виконавчого провадження з виконання судового рішення за яким він став новим кредитором. Не зрозумілими також є причини, чому стягувач, який має у штаті юридичну службу, не скористався можливістю перевірки доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, яка дозволяє у віддаленому доступі контролювати хід вчинюваних виконавчих дій по справам по яким він є стягувачем в період часу з 07.05.2020 року до листопада 2021 року (до часу звернення до суду). Крім того, суду не надано жодних документів в тому числі актів прийому-передачі переданої документації, документів які б свідчили про процес з`ясування виявлення наявності чи відсутності оригіналів документів, у тому числі оригіналу виконавчого листа та аналіз строку на його пред`явлення.
Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.
Якщо цей строк був пропущений стягувачем, то, водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого документа слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Обов`язок подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа і причин пропуску строку закон покладає на заявника.
Частина 3 ст.431 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Суд наголошує на тому, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Заявник не надав суду жодних даних, які б підтверджували, що оригінал виконавчого листа втрачений, а витяг з автоматизованої ситеми виконавчого провадження свідчить лише про те, що виконавче провадження щодо ОСОБА_1 відсутне, але не спростосує вищевказаних обставин.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі №2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Окрім того, суд звертає увагу і на те, що сам факт втрати виконавчого документу не доведено, а задоволення судом заяв, які по своїй суті зводились би до твердження лише про те, що виконавчий документ відсутній, отже необхідно видати його дублікат, призвів би судовий процес у частині видачі дублікатів виконавчих документів у безладний рух.
Відтак, суд доходить висновку, що доводи, викладені в заяві відносно підстав поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчого документа не знаходять свого підтвердження і, враховуючи, що не підтвердженим є факт втрати виконавчого листа, суд відмовляє ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.433, 442 ЦПК України, ст.ст.512, 514 ЦК України, пунктом 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України суд,
Заяву представника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» задовольнити частково.
Замінити стягувача ПАТ КБ «Надра Банк» на ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» у цивільній справі №2-2595/09 за позовом ВАТ Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 6/4/2005/840-К/525 від 18 серпня 2005 р.
У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 08.02.2022 р.

Суддя С.В. Шевченко