Провадження № 2/537/654/2022
Справа № 537/506/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Крюківської районної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Крюківської районної адміністрації, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно направити за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

Так, в ч.1 ст.30 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пунктах 41 та 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, зокрема права користування нерухомим майном.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав. Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим Майном. Оскільки спір у цій справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, то спір щодо майнових прав на вказане майно відповідно до вимог частини третьої статті 30 ЦПК України має би розглядатись судом за місцезнаходженням майна.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Крім того, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) зазначено, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, зокрема права користування нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обрала такий спосіб захисту як визнання особи ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином об`єктом даного спору є право користування особи житловим приміщенням, розташованим на території Кременчуцького району Полтавської області.

За таких обставин, оскільки спір безпосередньо стосується права користування особи нерухомим майном, то має розглядатися за правилами виключної підсудності, а вказаний позов необхідно пред`являти за місцезнаходженням такого майна у відповідності до ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Питання оцінки ефективності обраного позивачем способу захисту, оцінки належності відповідача, до якого пред`явлено позов вирішуються судом в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач звернувся до суду, обравши спосіб захисту та предмет позову як позбавлення особи права користування нерухомим майном, яке знаходиться на території Кременчуцького району Полтавської області, тому дана справа не підсудна Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області та її необхідно передати за підсудністю до належного суду, а саме до Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Згідно положень ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківської районної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.