Ширяївський районний суд Одеської області
07.02.2022 Справа №: 518/1622/21 Провадження № 2/518/103/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенка М.С.,

при секретарі Шевчук Г.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області () про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області () про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,00 га за кадастровим номером :01:002:0109, яка розташована на території Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії ЯА №292176, виданим 31.03.2005 року.

Маючи намір оформити спадкові права після смерті матері, позивач звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки нею пропущений шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини.

Оскільки, на думку позивача, строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин вона вимушена звернутись з позовом до суду.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 07 червня 2006 року Малігонівською сільською радою Ширяївського району Одеської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,00 га за кадастровим номером :01:002:0109, яка розташована на території Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії ЯА №292176, виданим 31.03.2005 року.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Ланової Н.А., щодо прийняття спадщини за законом, однак нотаріусом відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації № 568/01-16 щодо необхідності звернення до суду.

Згідно інформаційної довідки з спадкового реєстру № 67841098 від 17.12.2021 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, інші спадкоємці з питання оформлення спадщини не звертались.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, а саме внаслідок погіршення її стану здоров`я, в результаті чого була змушена тривалий час лікуватись, а саме в період, на протязі якого необхідно було надати заяву про прийняття спадщини, що підтверджується наявними медичними документами.

Вказане, в сукупності з тим, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, відумерлою у встановленому законом порядку спадщина не визнана, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме внаслідок погіршення її стану здоров`я, тривалої хвороби тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його терміном шість місяців з дня набрання законної сили рішенням у даній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. Тарасенко