Єдиний унікальний номер 236/5347/19
Номер провадження 22-ц/804/58/22
Номер провадження 22-ц/804/58/22 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №236/5347/19 за позовом ОСОБА_1 до Лиманської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області, про визнання недійсним рішення міської ради, скасування запису про державну реєстрацію права власності,

за апеляційними скаргами Лиманської міської ради, ОСОБА_2 ,

на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 серпня 2021 року,

встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лиманської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області про визнання недійсним рішення міської ради, скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Змінивши предмет позову, вказував, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 травня 2012 року йому на праві власності належить житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №286217 від 09 жовтня 2012 року йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером №:01:001:0283, яка розташована в АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га.

Також, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №286218 від 09 жовтня 2012 року йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером №:01:001:0284, яка розташована в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0519 га.

Вказував, що у жовтні 2019 року йому стало відомо, що проїзд загального користування по АДРЕСА_1 , яким він користувався для під`їзду до належної йому на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером №:01:001:0284, площею 0,0519 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , передано у власність на підставі рішення Лиманської міської ради від 22 листопада 2018 року за №7/56-2666 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ».

Посилаючись на те, що вказаним рішенням Лиманської міської ради від 22 листопада 2018 року за №7/56-2666 було передано відповідачці земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка є проїздом загального користування, чим порушено його права користування, обслуговування та можливості під`їзду до належної йому на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером №:01:001:0284, площею 0,0519 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , просив визнати недійсним (незаконним) та скасувати рішення Лиманської міської ради від 22 листопада 2018 року за №7/56-2666, а також скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером №:01:001:0382, площею 0,0265 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер нерухомого об`єкту нерухомого майна: 133, номер запису про право власності: 29642716. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області про визнання недійсним рішення міської ради, скасування запису про державну реєстрацію права власності, задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Лиманської міської ради Донецької області від 22 листопада 2018 року №7/56-2666 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ».

Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0382, площею 0,0265 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна :133, номер запису про право власності: 2962716.

Стягнуто з Лиманської міської ради Донецької області та ОСОБА_2 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 гривень та 15 690,24 вартість земельно-технічної експертизи, а всього 16 458,64 гривень.

Додатковим рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 листопада 2021 року припинено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером № :01:001:0382, площею 0,0265 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 7/56-2666, виданий 22 листопада 2018 року, видавник: Лиманська міська рада Донецької області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі відповідач Лиманська міська рада Донецької області, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильне та неповне дослідження доказів, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також, що суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, просить рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на їх користь витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваному рішенні суду зазначено про письмові пояснення на позовну заяву, які надійшли від в.о. начальника відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Донецькій області Первушиної А., які в судовому засіданні не досліджувались та про такі пояснення скаржнику стало відомо зі змісту рішення суду.

Також вказує, що суд першої інстанції не переконався в тому, що оспорюване позивачем рішення Лиманської міської ради порушує права останнього.

Прийняті судом першої інстанції в якості доказу висновки судової експертизи з питань землеустрою від 21 грудня 2020 року, є неналежним доказом, оскільки експертизу проведено із порушеннями вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Стягнути на її користь понесені витрати по сплаті судового забору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено які саме права позивача було порушено оскаржуваним рішення міської ради.

Також, судом першої інстанції було залишено поза увагою, що згідно генерального плану м. Лиман на земельній ділянці з кадастровим номером № :01:001:0382 проїзд відсутній, а спірна земельна ділянка належить до земель садибно-житлової забудови.

Також зазначає, що її не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості подати до суду письмовий доказ у вигляді генерального плану населеного пункту.

Крім цього, судом їй не надавався для ознайомлення висновок судової експертизи з питань землеустрою № 5678-5681 від 21 грудня 2020 року.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційні скарги подано позивачем ОСОБА_1 , в якому він вказує, що доводи, викладені в апеляційних скаргах, є необґрунтованими. Просить рішення суду залишити без змін.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача Лиманської міської ради Донецької області та відповідач ОСОБА_2 доводи, викладені в апеляційних скаргах, підтримали та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Білоус І.Г., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просив апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду без змін.

В судове засідання апеляційного суду третя особа - Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку реєстровий номер 2339 від 10 травня 2012 року на праві власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9), право власності зареєстроване КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ 18.05.2012 року. (том 1 а.с.11)

Також на праві власності позивачеві належать земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 :

-для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:0283, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 286217 від 09.10.2012 року (т.І, а.с.16);

-для ведення особистого селянського господарства, площею: 0,0519 га, кадастровий номер: :01:001:0284, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №286218 від 09.10.2012 року. (т. І, а.с.15)

Рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 20.07.2017 року за №7/31-1459 «Про надання громадянці ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 » ОСОБА_2 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності з подальшою передачею її у власність орієнтованою площею 0,0300 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . (т.І, а.с.26)

Проект землеустрою щодо відведення громадянці ОСОБА_2 із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0382 виготовлений Лиманським районним виробничим відділом Донецької регіональної філії ДП «Центр земельного кадастру» за договором № 32 від 14.08.2018 року. (т. І, а.с.18-38) У пояснювальній записці зазначено, що земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 згідно Класифікації видів цільового призначення земель віднесена до земель сільськогосподарського призначення; не існує наявних обмежень щодо використання земельної ділянки за даним цільовим призначенням; межі охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель не проходять (том 1 а.с.22); у переліку обмежень щодо використання земельної ділянки зазначено, що право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху відсутнє (том 1 а.с.31).

Даний проект був погоджений відділом містобудування та архітектури Лиманської міської ради Донецької області. (т.І, а.с. 28)

Рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 22.11.2018 року за №7/56-2666 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 » затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 та передано у власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку комунальної власності (кадастровий номер :01:001:0382) загальною площею 0,0265 га, в тому числі: земельна ділянка площею 0,0265 га в зоні дії обмеження - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , за рахунок земель сільськогосподарського призначення міської ради (т. І, а.с.17)

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0382 загальною площею 0,0265 га зареєстроване державним реєстратором виконавчого комітету Лиманської міської ради 20.12.2018 року реєстраційний номер 133 (т.І, а.с.39)

Згідно з висновком судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України Годяцької С.В. №5678-5681 від 21.12.2020 року земельна ділянка площею 0,0265 га, (кадастровий номер

:01:001:0382) передана у власність ОСОБА_2 для

ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , за

відомостями внесеними до Державного земельного кадастру означена, як землі

сільськогосподарського призначення, відповідно до даних містобудівної

документації - генерального плану м. Лиман відноситься до земель загального

користування населених пунктів (проїзд). Розташування земельної ділянки площею 0,0265 га, (кадастровий номер:01:001:0382) для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , в умовах сформованої забудови не відповідає

нормативним і законодавчим вимогам, через відсутність обґрунтування та

внесення відповідних змін у містобудівній документації (генеральному плані м.

Лиман) запланованих заходів щодо розміщення таких земель та перешкоди, які

для них створює ця земельна ділянка. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_2 із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:0382, виконаного Донецькою регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», та його затвердження за складом і змістом не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування через недостатню достовірність використаних даних, які впливають на результати заходів, передбачених цією документацією. (т.І а.с.137-156)

Також судом встановлено, що згідно висновку під час візуального огляду виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 14133 00000:01:001:0382, розташовується в тупиковому заїзді місці сходження чотирьох земельних ділянок (том 1 а.с.141 зворот); на відстані 2,12 м від воріт улаштованих по межі земельної ділянки з кадастровим номером 14133 00000:01:001:0284 в напрямку вул. Київська споруджено металевий паркан, який перекриває прохід (проїзд), тобто вільний доступ до земельної ділянки з боку вулиці. (т.І, а.с.148 зворот)

Проїзд та вільний доступ, до земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0284 з боку АДРЕСА_2 , який передбачений містобудівною документацією - Генеральним планом м. Лиман, ліквідовано в "2018 році шляхом передачі у власність цієї території громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рішенням Лиманської міської гади № 7/56-2666 від 22.11.2018 року.

Таким чином, встановлено, що проїзд та вільний доступ до земельної ділянки площею 0,0519 га, кадастровий номер :01:001:0284. для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема з боку АДРЕСА_2 , відсутній (т.І, а.с.149).

В ході судового розгляду судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0382 є землею загального користування проїздом.

Лиманська міська рада Донецької області, приймаючи рішення від 22.11.2018 року за №7/56-2666 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 » не врахувала ці обставини, фактично ліквідувала позивачу ОСОБА_1 вільний доступ до його земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0284 з боку вулиці Київська.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційні скарги Лиманської міської ради та ОСОБА_2 підлягають залишенню без задоволення.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0382 є землею загального користування проїздом, а отже з урахуванням приписів ч. 4 ст. 83 ЗК України не могла бути передана у приватну власність. Також суд виходив з того, що Лиманська міська рада Донецької області, приймаючи рішення від 22.11.2018 року за №7/56-2666 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 » не врахувала зазначене та фактично ліквідувала позивачеві ОСОБА_1 вільний доступ, до його земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0284.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, а також наявним в матеріалах справи письмовим доказам та встановленим обставинам.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки, розташовані за тією ж адресою площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:0283 та площею: 0,0519 га, кадастровий номер: :01:001:0284.

Рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 20.07.2017 року за №7/31-1459 «Про надання громадянці ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 » ОСОБА_2 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності з подальшою передачею її у власність орієнтованою площею 0,0300 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 .

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Статтею 155 Земельного кодексу України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновком судової експертизи з питань землеустрою №5678-5681 від 21.12.2020 року підтверджуються доводи позивача ОСОБА_1 про те, що проїзд та вільний доступ до земельної ділянки площею 0,0519 га, кадастровий номер :01:001:0284 для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема з боку АДРЕСА_2 , відсутній.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що під час оформлення ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку органом місцевого самоврядування було допущено порушення, що призвело до порушення прав позивача, відповідають фактичним обставинам справи та наявним письмовим доказам.

Доводи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції не переконався в тому, що оспорюване позивачем рішення Лиманської міської ради порушує права останнього спростовуються наведеними вище підставами.

Крім цього, не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційних скарг про те, що судову експертизу з питань землеустрою проведено із порушеннями вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції було залишено поза увагою, що згідно генерального плану м. Лиман на земельній ділянці з кадастровим номером № :01:001:0382 проїзд відсутній, а спірна земельна ділянка належить до земель садибно-житлової забудови також не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також, згідно матеріалів судової експертизи з питань землеустрою від 21.12.2020 року відомості, які містяться в генеральному плані м. Лиман та сам план були предметом дослідження та враховані експертом при виконанні зазначеної експертизи, про що зазначено в описовій частині висновку.

Також не знайшли свого підтвердження і спростовуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неповідомлення її належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості подати до суду письмовий доказ у вигляді генерального плану населеного пункту.

Так, згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів у вигляді судових повісток, поштових повідомлень про вручення судових повісток, клопотань та заяв ОСОБА_2 та її представника адвоката Самохіна В.В., протоколів судового засідання, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а також особисто приймала участь у розгляді зазначеної справи. (т.І а.с. 58, 64, 71, 72, 78, 81, 87, 89-90, 91, 96-97, 104, т. ІІ а.с. 1, 43, 53, 55, 69, 84, 90, 93)

Інші доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Наведені в апеляційних скаргах доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскарженому судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційних скарг їх не спростовують.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційні скарги залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги Лиманської міської ради, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 16 лютого 2022 року.

Головуючий О.І. Корчиста