Справа № 189/1727/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.02.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що є власником земельної ділянки, площею 5,668 га, кадастровий номер :02:001:0217, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 054189. Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Відродження» 03.11.2017 року, земельна ділянка, площею 5,668 га, кадастровий номер :02:001:0217, була передана ОСОБА_1 в оренду відповідачу - ТОВ «Відродження». Відповідно до договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217 від 03.11.2017 року, відповідач зобов`язується протягом строку дії договору оренди земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою, не пізніше 30 листопада кожного року дії договору оренди земельної ділянки сплачувати орендну плату у розмірі 17039,75 грн., в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін., до виплати на руки 13717,00 грн. Станом на 07.12.2021 року відповідачем ТОВ «Відродження» не було виплачено орендну плату за 2020 - 2021 рр. в розмірі 27434,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 03.11.2017 року, кадастровий номер :02:001:0217, з урахуванням пені, 3% річних, втрат від інфляції, згідно з розрахунком складала 29664,80 грн. В зв`язку з чим, позивач просив стягнути з ТОВ «Відродження», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборгованість по виплаті орендної плати за 2020-2021 роки, з урахуванням пені, 3% річних та втрат від інфляції, за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, укладеного між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_1 03 листопада 2017 року, в розмірі 29664,80 грн. Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, площею 5,668 га., укладений 03 листопада 2017 року між ТОВ «Відродження», та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_1 , скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, площею 5,668 га., укладений 03 листопада 2017 року між ТОВ «Відродження», та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , у зв`язку з його розірванням, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10947706 від 26 грудня 2017 року та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просить закрити провадження у справі, в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Відродження» на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті орендної плати за 2020-2021 роки, з урахуванням пені, 3% річних та втрат від інфляції, за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, укладеного між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_1 03 листопада 2017 року, в розмірі 29 664,80 грн. В зв`язку з чим, ухвалою суду від 01.02.2022 року було закрито провадження у справі в частині вищезазначених позовних вимог, а саме: про стягнення з ТОВ «Відродження» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборгованості по виплаті орендної плати за 2020-2021 роки, з урахуванням пені, 3% річних та втрат від інфляції, за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, укладеного між ТОВ «Відродження». Представник відповідача ТОВ «Відродження» - Халинбаджах А.В. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що 03 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, загальною площею 5,668 га, термін дії до 31.12.2024 року. Договір укладений в письмовій формі, містить всі істотні умови (об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків), тобто відповідає вимогам ст. ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 626 ЦК України. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в законний спосіб. Пунктом 4.1 передбачено: за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі, що становить 13717,00 грн., з урахуванням ПДФО, військового збору тощо. Орендна плата сплачується до 30 листопада кожного року дії договору. У 2020 році матеріально - фінансовий стан Орендаря не дозволив вчасно виплатити орендну плату, але відповідач не відмовлявся від виконання своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки. Тому, 08.12.2021 року, після збору та реалізації врожаю, орендна плата була виплачена за 2020 та 2021 роки в повному обсязі. Також зазначив, що позивач, в свою чергу, не надав жодних доказів того, що він звертався до відповідача з вимогою виплатити орендну плату, а відповідач відмовився виконувати взяті на себе договірні зобов`язання. Таким чином, позовна заява не містить жодних підстав для стягнення зазначеної суми коштів у розмірі 29664,80 грн., припинення договору оренди земельної ділянки, шляхом розірвання, та задоволення судом позовних вимог в цілому. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 054189 від 29.12.2001 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № , ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,668 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, (а.с. 9, 10).

03.11.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 5,668 га, кадастровий номер :02:001:0217, строком на 7 років, до 31.12.2024 року (а.с.6-7).

Крім того, 03.11.2017 року між сторонами було складено Акт приймання-передачі земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 03.11.2017 року, згідно якого орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар ТОВ «Відродження» прийняв в оренду земельну ділянку, в розмірі 5,668 га, кадастровий номер :02:001:0217 (а.с.8).

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Так, згідно п.4.1. договору оренди земельної ділянки, за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 17039,75 грн., в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін., до виплата на руки 13717,00 грн. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору.

Сторони не заперечили те, що договір оренди укладений і діє на зазначених умовах.

Так судом достовірно встановлено, що відповідачем ТОВ «Відродження» не було вчасно виплачено орендну плату ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217 від 03.11.2017 року за 2020-2021 рр., що підтверджується (копіями відомостей на виплату готівки (а.с. 26-27). Відповідач у своєму відзиві жодним чином не спростував невчасне виконання умов договору оренди землі в частині здійснення орендної плати за 2020-2021 рр.

Таким чином, невчасна виплата відповідачем орендної плати позивачу за два роки поспіль, свідчить про наявність систематичного порушення відповідачем взятих на себе за договором оренди зобов`язань щодо виплати орендної плати.

Так, відповідно до частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК, належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, про що свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК.

Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28.09.2016 у справі №6-977цс16 та від 12.12.2012 у справі №6-146цс12.

У постанові ВС у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладений у постанові ВС від 02.05.2018 у справі №925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2021 року у справі №759/1788/18-ц (провадження №61-6083св19) зроблено висновок, що «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частинами першою-другою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бут змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона».

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Так, судом достовірно встановлено, що позивачем доведено істотне систематичне порушення умов спірного договору оренди земельної ділянки та його прав, оскільки відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконувалися, орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачувалася, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, у визначений договором термін. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору оренди земельної ділянки. Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, площею 5,668 га., укладений 03 листопада 2017 року між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_1 , судом встановлено наступне. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У відповідності до приписів п.п.1 та 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, зі змісту вище зазначених положень закону вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про розірвання договору оренди землі є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав, в зв`язку з чим, позовна вимога про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, площею 5,668 га., укладений 03.11.2017 року між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 року було закрито провадження в одній з частини позовних вимог, у зв`язку з відмовою позивача від частини позовних вимог, та в зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 454 грн. судового збору. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 626, 629, 770, 792, 1216, 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 13, 15, 21, 32 Закону України «Про оренди землі», ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0217, площею 5,668 га., укладений 03 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження», та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (, місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. Центральна, 17-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

01.02.2022