Справа № 947/4353/22
Провадження № 2/947/1703/22
УХВАЛА

03.02.2022

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченка В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Луняченко Валеріана Олександровича, головуючого по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області про зобов`язання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2022 року до Київського районного суду м. Одеси подана позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання Одеське районне управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А ) повернути 6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані ти, що зазначене майно як спадщина померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_2 , належить йому як єдиному сину померлої, тобто спадкоємцю першої черги за законом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 року головуючим у справі визначено Луняченко В.О.

03.02.2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Луняченко В.О. у зв`язку із наявністю обставин, яки викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Такими обставинами заявник визначає той факт, що між ним та сім`єю ОСОБА_3 , в інтересах яких, на думку заявника, діяв відповідач, 02.02.2022 року відбулась розмова про виселення, в ході якої позивача повідомили про передачу судді Луняченко В.О. хабара за позитивне вирішення спору на користь відповідача.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З 15.12.2017 року ( в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020 ), діючим Цивільним процесуальним кодексом України ( далі по тексту ЦПК), встановлений порядок розгляду відводу судді та врегульовані підстави для відводу.

Згідно вимог ч.1-4 ст. 40 ЦПК питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.7,8,11 вищезазначеної статті питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу судді у цивільному процесі врегульовані статтями 36,37 ЦПК.

Статтею 36 ЦПК встановлено:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

В даному випадку підставами відводу головуючому заявлені особисте повідомлення заінтересованими у вирішенні справі особами позивача , в день подання ним позову до суду, про передачу хабара головуючому по справі для вирішення даного спору не на користь позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В даному випадку окрім самої заяви про позасудове спілкування головуючого із стороною, яка заінтересована у розгляді справи не на користь позивача, яке стало відомо заявнику зі слів самих заінтересованих осіб, суду не надано жодного обґрунтування та доказів як самого спілкування так і відповідних обставин.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 14 липня 2020 року у справі № 826/11409/17 для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Сам по собі факт звернення учасника справи із заявою про відвід не може бути підставою для відводу такому головуючому, так як зворотне може привести до зловживання сторонами, які не згодні із визначеним автоматизованою системою головуючим по справі , до маніпулювання порядком призначення головуючих по справі через звернення із відповідними заявами чи скаргами, що також підтверджується і вищевикладеною позицією Ради суддів України у рішенні від 01 березня 2019 року за №13 «Про внесення змін до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34» було вирішено внести зміни до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів».

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для відводу (самовідводу ) судді Луняченко Валеріана Олександровича, головуючого по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області про зобов`язання повернути майно.

Крім того при розгляді даної заяви суд звертає увагу на наступне.

21.08.2020 року, ОСОБА_1 вже звертався до Київського районного суду м. Одеси із позовом до про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області повернути 6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги порушенням його права як єдиного законного спадкоємця ОСОБА_2 .

Рішенням суду від 02.02.2021 року у справі № 947/23703/20 було відмовлено у задоволені позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12.08.2021 року рішення від 02.02.2021 року залишено без змін.

Крім того, 24.05.2021 року ОСОБА_1 знову звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою про зобов`язання Одеське районне управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області повернути 6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що зазначене майно як спадщина померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_2 , належить йому як єдиному сину померлої, тобто спадкоємцю першої черги за законом.

Рішенням суду від 22.09.2021 року по справі № 947/ 15704/21 ( яке, у зв`язку із чисельними заявами позивача про відвід суддям апеляційної інстанції, не набрало законної сили ) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А) про зобов`язання повернути майно відмовлено.

04.10.2021 року, ОСОБА_1 також звертався до Київського районного суду м. Одеси із позовом про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області повернути 6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги порушенням його права як єдиного законного спадкоємця ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання Одеське районне управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області повернути 6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 у зв`язку із наявністю у провадженні апеляційного суду вищевказаної справи.

Зазначено ухвала суду позивачем не оскаржувалась.

При подачі вказаних позовних заяв ОСОБА_1 не сплачувався судовий збір, так як він є інвалідом 2 групи.

Розуміючи про наявність, вже розглянутих та які ще перебувають на розгляді у апеляційному суді, аналогічних позовних заяв позивача ОСОБА_1 до одного і того ж самого відповідача - Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області з одних і тих самих підстав - зобов`язання повернути спадкове майно: 6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке належить позивачу як спадкоємцю першої черги за законом, ОСОБА_1 знову 24.01.2022 року та 27.01.2022 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з аналогічними позовами до того ж самого відповідача з тих самих підстав.

Свідомо розуміючи правові наслідки таких звернень, та з метою перешкоди у розгляді його заяв , позивач 25.01.2022 року та 31.01.2022 року звертався із заявами про відвід головуючим, визначеним по зазначеним справам.

За змістом вказаних заяв вони є повністю тотожними одна одної а також заяві від 03.02.2022 року, яка є предметом даного розгляду, та містять інформацію про те, що начебто в день подання позовних заяв , між позивачем та сім`єю ОСОБА_3 , в інтересах якої було у позивача вилучено спірне майно, було проведена співбесіда з метою виселення останніх , в ході якою позивача було повідомлено про те, що головуючим по справах було надано хабара.

В тексті заяв відрізняються суми хабара а також у залишених вільними місцях для прізвищ суддів вписані прізвища головуючих ( у заяві від 31.01.2022 року одне з таких місць щодо прізвища судді навіть не заповнено).

Зазначені обставини надають змогу суду визначити, що подана 03.02.2022 року заява про відвід головуючому містить свідомо та завчасно спотворені заявником обставини та має на меті за допомогою зловживанням процесуальними правами перешкоджати розгляду справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( ч.1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали ( ч.1,2 ст. 143 ЦПК України). .

За змістом п.2 ч.1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Як передбачено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік для працездатних осіб з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум становитиме 2481 гривню ( таким чином мінімальний розмір штрафу встановленого ст. 148 ЦПК України відповідає 744,3 гривні ).

У відповідності до вимог ч.3,4 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40, 44,148, 353,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати, що заява ОСОБА_1 від 03.02.2022 року про відвід судді Луняченко Валеріана Олександровича, головуючого по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області про зобов`язання повернути майно, є зловживанням процесуальними правами на відвід.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 від 03.02.2022 року про відвід судді Луняченко Валеріана Олександровича, головуючого по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області про зобов`язання повернути майно.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за зловживання процесуальними правами, вчиненими з метою перешкоджання правосуддю, в дохід державного бюджету, штраф, у розмірі 744 ( сімсот сорок чотири ) гривні 30 копійок.

Ухвала набирає законною сили з моменту її підписання суддею, та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Луняченко В. О.