РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретаря Вольської К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Територіальна громада м.Житомира в особі Житомирської міської ради, про визнання прав та обов`язків забудовника/замовника будівництва,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 04.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір підряду, за умовами кого ОСОБА_3 замовив ОСОБА_1 побудову на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 сараю-гаражу розміром 8*8 із запланованою вартістю 42000,00 грн.

Згідно договору ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати роботи відповідно до погодженого кошторису за рахунок коштів ОСОБА_3 або за власні кошти із подальшим їх відшкодуванням у термін до 01.04.2010 року.

Загальна вартість робіт з зведення приміщення гаражу скала 99 790,00 грн.

До повного виконання зобов`язання право власності на використані матеріали та роботи належать позивачу. У випадку неможливості оплати понесених позивачем затрати ОСОБА_3 зобов`язується в місячний термін з моменту отримання вимоги позивача переоформити право власності на зведену будівлю на ОСОБА_1 .

Позивач додає, що земельна ділянка, на якій було здійснено будівництво об`єкту незавершеного будівництва, перебувала у користуванні ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 10.12.1997 року.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.10.2009 року надано дозвіл на реконструкцію та розширення існуючих та будівництво нових об`єктів господарського призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: сараю-гаражу розмірами НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

У 2010 році будівництво гаражу було завершене, про що позивач повідомив ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

На час звернення із позовом спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , у тому числі спірної будівлі, є відповідач ОСОБА_2 .

Сторона зауважує, що зобов`язання за договором підряду перейшли до відповідача як спадкоємця ОСОБА_3 , при цьому, направлена на адресу ОСОБА_2 18.10.2021 року вимога про переоформлення права власності на зведену будівлю залишена без виконання.

Позивач звертається до положень статі 331 ЦК України, яка визначає умови набуття права власності на новостворене нерухоме майно, вказує на фактичний перехід прав забудовника до спадкоємця відповідача по справі, та, з огляду на викладене, просить визнати за договором підряду від 04.11.2009 року за ОСОБА_1 права та обов`язки забудовника та замовника будівництва сараю-гаражу літера «Г», розміром 8*8 із щебне-блоку з дахом із шиферу, із бетонним фундаментом і цоколем під гараж розміром 8,5*8,5 м., із внутрішнім облаштуванням, із навішенням віконних рам та дверей, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення з приводу заявлених у позові вимог.

Сторона підтверджує наведені позивачем обставини щодо укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору підряду з відповідними домовленостями.

Зауважує, що будівництво здійснювалось відповідно до встановленого на час виконання будівельних робіт вимог законодавства та не може вважатись самочинним.

При цьому, в період з 2010 року будь-які вимоги до ОСОБА_3 не пред`являлись, а тому, відповідно до положень ст. 257 ЦК України, яка визначає строки позовної давності, право на захист інтересів позивача як кредитора у зобов`язанні слід вважати втраченим.

Представником Житомирської міської ради надані заперечення на позовну заяву, де зауважено на тому, що спірне нерухоме майно зводилось самочинно, без встановленого вимогами законодавства на відповідний період порядку виконання будівельних робіт.

У запереченнях звернуто увагу на неналежному способі захисту порушених прав, обраному позивачем.

В судовому засіданні позивач, представник позивача, представник відповідача підтримали власні вимоги та заперечення з підстав, наведених у поданих заявах по суті спору.

Представник Житомирської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Між позивачем та ОСОБА_3 04.11.2009 року укладено договір підряду, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався на земельній ділянці в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , побудувати по проекту замовника сарай-гараж розміром 8*8 із щебне-блоку з дахом із шиферу, із бетонним фундаментом і цоколем під гараж розміром 8,5*8,5 м., із внутрішнім облаштуванням, із навішенням віконних рам та дверей.

Вартість робіт згідно договору становить 42000,00 грн.

ОСОБА_1 зобов`язався виконати роботи згідно підписаної сторонами смети, за рахунок замовника ОСОБА_3 або за власні кошти, які підлягають поверненню, будівництво проводиться в термін до 01.04.2010 року.

ОСОБА_1 самостійно, за власні кошти, придбаває будівельні матеріали, запрошує субпідрядчиков до виконання окремих видів робіт.

Відповідно до п.4 договору сторони визначили, що у випадку не можливості оплати понесених ОСОБА_1 затрат ОСОБА_3 зобов`язується в місячний термін з моменту отримання вимоги переоформити право власності на зведену будівлю на ОСОБА_1 без отримання будь-якої матеріальної компенсації.

У випадку смерті ОСОБА_3 зобов`язання по цьому договору поширюються на його спадкоємців.

Право постійного користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчувалось державним актом на право постійного користування землею, виданим 10.12.1997 року на ім`я ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті особи відповідач ОСОБА_2 виступила спадкоємцем 77/100 ід. часток квартири АДРЕСА_3 , що належали спадкодавцю.

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач набула у власність як спадкоємець даної особи 23/100 ід. часток квартири АДРЕСА_3 .

На час розгляду справи власником квартири по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України (в редакції, чинній станом на 12.06.2013 року) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

При вирішенні питання про обсяг прав та обов`язків, що належали спадкодавцю на момент його смерті, суд вважає необхідним надати аналіз нормативно-правовим актам, регулювання яких скеровувалось до діяльності в містобудівний сфері, в тому числі в частині отримання дозволу та початку будівельних робіт.

Так, 08.10.2009 року рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради за № 682 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надано дозвіл на проведення реконструкції та розширення власних об`єктів архітектури житлового призначення за рахунок прибудов підсобних приміщень, реконструкції та розширення існуючих та будівництво нових об`єктів господарського призначення, а саме: сараю-гаражу зовнішніми розмірами 8*8 по АДРЕСА_1 .

За змістом ст. 22 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, чинній на час отримання дозволу) забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Право на забудову (будівництво) виникає щодо земельних ділянок, визначених для містобудівних потреб містобудівною документацією, місцевими правилами забудови.

Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об`єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» (чинного в період отримання дозволу) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.1.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Держбуду України 05.12.2000 N 273, (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва N 13 від 19.01.2010) дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів.

Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Для одержання дозволу на виконання будівельних робіт забудовник (замовник) повинен подати до інспекції держархбудконтролю такі документи: рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування.

Аналогічними за приписами, за виключенням необхідності отримання рішення виконавчого органу відповідної ради як первісного дозвільного документа, є положення Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. N 1104 (набрав чинності на час укладення договору підряду між позивачем та ОСОБА_5 ), згідно з пунктом 2 якого Дозвіл на виконання будівельних робіт надається Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Згідно визначень, наведених у Законі України «Про архітектурну діяльність» замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на недотримання ОСОБА_3 усієї передбаченої процедури отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що, за вищенаведеними приписами, усуває можливість визнання за особою прав та обов`язків забудовника (замовника) будівництва.

В даному випадку слід додати, що домовленість учасників договору передбачала, в разі неможливості оплати, здійснити передачу у власність виключно зведеної будівлі, а не будь-яких інших прав, в тому числі прав забудовника, замовника. До завершення будівництва взаємні права та обов`язки сторін погоджено в інший спосіб.

Системний аналіз положень ст.ст. 1216, 1218, 1282 ЦК України із взаємним тлумаченням змісту договору підряду зводяться до висновку про те, що набутий за правом спадкування обов`язок здійснити передачу у власність зведеної будівлі гаражу не може покладати на спадкоємця тягар виконання додатково юридично значущих дій, направлених, зокрема, на здобуття тих прав, якими фактично не володів спадкодавець.

В обов`язок спадкоємця може покладатись лише отримання правовстановлюючих документів, укладення та підписання із позивачем як забудовником додаткових договорів з метою подальшого передання у власність позивача на виконання умов договору.

З приписів ст. 1282 ЦК України слідує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

З приводу зауважень представника позивача щодо можливості спадкоємця ОСОБА_3 використати процедуру будівельної амністії, передбаченої для будівель, споруджених без належних дозвільних документів у період до 2015 року, суд звертає увагу, що Порядок

проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, врегульовано Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158.

На час смерті ОСОБА_3 в 2013 році відповідне законодавче врегулювання спрощеної процедури прийняття в експлуатацію не передбачалось, а право на застосування такого порядку об`єктивно не може включатись до обсягу спадкових прав та обов`язків.

Є необхідним звернути увагу на неприпустимість перебирання судом функцій повноважних контролюючих органів в сфері містобудівельної діяльності при вирішення питання щодо прийняття в експлуатацію будівель і споруд в порядку застосування положень відповідного Наказу.

Слід також додати, що відповідно до ст. 1281 ЦК України (в редакції, чинній станом на 12.06.2013 року) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця

про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В судовому засіданні позивач пояснив, що про смерть ОСОБА_3 дізнався в кінці 2013 року, із вимогою до відповідач ОСОБА_2 звернувся 18.10.2021 року, до цього часу з іншими вимогами не звертався.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення позивачем як кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення такого кредитора права вимоги за зобов`язаннями, заснованими на договорі, а також припинення таких зобов`язань.

Надаючи оцінку всім доказам у взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Територіальна громада м.Житомира в особі Житомирської міської ради, про визнання прав та обов`язків забудовника/замовника будівництва.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду буде виготовлене 04.02.2022 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов