СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/77/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року

Суддя Святошинського районного суду міста Києва розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Мухи О.О. про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Територіальної сервісного центру МВС № 8041 РСЦ МВС в м. Києві, третя особа- ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, скасування перереєстрації транспортного засобу, зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль у порядку ст. 392 ЦК України та витребування автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Територіальної сервісного центру МВС № 8041 РСЦ МВС в м. Києві, третя особа- ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, скасування перереєстрації транспортного засобу, зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль у порядку ст. 392 ЦК України та витребування автомобіля.

По справі відкрито провадження.

До суду надійшла заява від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Муха О.О. про забезпечення зустрічного позову шляхом:

- накладення арешту на автомобіль марки Toyota модель Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 ., 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 06.06.2019 року на ТСЦ МВС 8041;

- передати автомобіль марки Toyota модель Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 ., 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 06.06.2019 року на ТСЦ МВС 8041 на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до закінчення розгляду справи та набрання рішенням суду законної сили.

Розглянувши заяву про забезпечення зустрічного позову, суд вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.В. від 23.04.2021 року позивач за первісним позовом отримала у користування та володіння автомобіль марки Toyota модель Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Вищезазначену ухвалу скасовано ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 30.08.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2021 року клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000113 від 18.01.2021 року Тахтарова О.С. про накладення арешту на автомобіль марки Toyota модель Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 ., 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 залишено без розгляду та повернуто прокурору.

З наданих представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Мухою О.О. доказів в підтвердження обґрунтувань вжиття термінових заходів по забезпеченню позову шляхом передання автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_1 суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги з наступних підстав.

До заяви про забезпечення позову додано СД-диск з аудізаписом, здійсненим адвокатом Мухою О.О. перед проведенням 02.09.2021 року одночасного допиту свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 слідчим Святошинського УПГУНП у м. Києві Бондарем М.М. у кримінальному провадженні №0000113, з якого при прослуховуванні вбачається жіночий голос, який повідомляє, що вона ніколи, ні за яких умов не поверне автомобіль.

Суд позбавлений можливості ідентифікувати особу, жіночий голос якої відображено на диску наданому адвокатом Мухою О.О., а отже й твердження про те, що саме ОСОБА_2 повідомила про те, що ні за яких умов не поверне автомобіль суд не може вважати належним доказом в підтвердження того, що спірний автомобіль перебуває у володінні ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6-8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3ст. 154ЦПК України).

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суддя враховує положення абзацу 1, 3 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 зі змінами, в якому зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004усправі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 358 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою з`явою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо транспортного засобу, його права власності та існує реальна загроза невиконання рішення суду. Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на транспортний засіб,суд виходить із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірний автомобіль про застосування якого просить заявник, є співмірним із заявленими позовними вимогами, а заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, суд не вбачав підстав для забезпечення позову шляхом, передання ОСОБА_1 транспортного засобу на відповідальне зберігання, як про це просить його представник у своїй заяві про забезпечення зустрічного позову, оскільки відсутні докази того де саме та у кого на даний час перебуває даний автомобіль.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Одночасне застосування арешту, заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, вилучення майна та його передача на зберігання іншій особі, буде суттєвим порушенням принципу співмірності.

Під час розгляду заяви суд не встановив виняткових випадків, коли надані заявником докази були недостатні для розгляду заяви про забезпечення позову без виклику сторін. Заходи зустрічного забезпечення позову у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, зазначені в ч. 3 ст.154ЦПКУкраїни відносно позивача відсутні.

Керуючись ст. ст.149, 150 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Муха О.О. про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Територіальної сервісного центру МВС № 8041 РСЦ МВС в м. Києві, третя особа- ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, скасування перереєстрації транспортного засобу, зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль у порядку ст. 392 ЦК України та витребування автомобіля - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Toyota модель Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 ., 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 06.06.2019 року на ТСЦ МВС 8041 .

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Копію ухвали негайно направити до Територіальної сервісного центру МВС № 8041 РСЦ МВС в м. Києві для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали апеляційної скарги. Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання даної ухвали, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.О. Горбенко