Справа №402/761/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" січня 2022 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 1250 дол. США у гривневому еквіваленті, у сумі 33150 грн. 00 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що 20.12.2019 року він та ОСОБА_2 уклали договір позики, за яким він передав на строк 6 місяців ОСОБА_2 1000,00 дол. США. під 25 процентів за користування коштами, що становить 250 дол. США. У вказаний строк відповідач зазначені кошти позивачеві не повернув. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача вказаний борг в сумі 1250 дол. США у перерахунку на гривні станом на 21.10.2021 року, що загалом становить 33150 грн. 00 коп.

Відповідач, повідомлений про дату і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав.

З досліджених судом в порядку спрощеного провадження письмових доказів судом встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають:

З дослідженого оригіналу розписки встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли правовідносини на підставі договору позики, що підтверджується написаною розпискою такого змісту: «Я, ОСОБА_2 позичаю в ОСОБА_1 гроші в сумі 1000 доларів США на термін 6 місяців.» Крім того розписка містить зобов`язання повернути певну кількість коштів у доларах США, яку через виправлення не може бути однозначно визначено. Розписка підписана ОСОБА_2 та датована 20.12.2019 року.

З досліджених доказів суд встановив такі фактичні обставини справи та визначив такий зміст спірних правовідносин:

Суд приходить до висновку про наявність між позивачем та відповідачем відносин позики, виходячи з таких міркувань:

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми (постанови ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс-17).

Таким чином наявність у позивача оригіналу зазначеної розписки підтверджує:

1. факт отримання 20.12.2019 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 1000 доларів США.;

2. наявність між сторонами договору позики;

3. обов`язок відповідача повернути позивачеві позичені кошти у шестимісячний строк.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Таким чином наявність оригіналу розписки у позивача і відсутність на ній відміток про повернення боргу, виходячи із положень ст.545 ЦК України, свідчить про отримання ним коштів та про невиконання зобов`язання по поверненню коштів.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у строк встановлений для його виконання.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Тому позов в частині зобов`язання відповідача повенути основну суму позики підлягає задоволенню.

Разом з цим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача крім основної суми боргу також 250 дол. США в якості процентів за користування коштами з такої причини: на підтвердження обов`язку сплати вказаних 250 дол. США позивач посилається на фразу з розписки «Зобов`язуюсь повернути … доларів»

Суд вважає, що розписка в частині обов`язку позичальника повенути додаткову суму за користування позикою не є допустимим доказом обов`язку відповідача повернути додатково 250 дол США, оскільки містить незастережене сторонами виправлення цифрового позначення суми коштів, яку через виправлення не може бути однозначно визначено.

Тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу 1000 дол. США і відмови у стягнення додаткових 250 дол. США, зазначених у позові як плати за користування коштами.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем було сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позову та 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, які відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 80 %.

Керуючись ст. ч.2 ст.533, 1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 76-83, 89, 141,258, 259, 263-265, 268, 273-275, 278, 279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі борг в сумі 1000 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 26520 (двадцять шість тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

Відмовити ОСОБА_2 у решті позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 726 (сімсот двадцять шість) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Найменування сторін:

-позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

-відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.

Суддя: А. А. Бондаренко