Справа № 132/130/21
Провадження № 22-ц/801/460/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Стадника І.М. (судді-доповідача), Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.
вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України

на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом від 04.12.2019 № 15, яким ОСОБА_1 разом з дружиною перенесено по черговості, а саме включено у списки загальної черги та пільгової черги з 07 вересня 2017 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити ОСОБА_1 разом з дружиною у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у загальній черзі з 28 листопада 1998 року та пільговій черзі з 29 грудня 2006 року.

Не погоджуючись із рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України 20 січня 2022 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2022 року апеляційна скарга залишена без руху з причин пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення, і порушуючи питання про поновлення процесуального строку апелянтом не наведено жодних підстав для поновлення цього строку і відповідних доказів на підтвердження не надано. Крім того апеляційна скарга не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

Зазначеною ухвалою апелянту роз`яснено право подати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення із наведенням підстав його пропуску, а також звернено увагу на те, що у разі невиконання вимог ухвали в цій частині у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 21 січня 2022 року від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також документ, що підтверджує сплату судового збору.

У новому клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, вважає процесуальний строк пропущено з поважних причин. Клопотання обґрунтоване тим, що копія оскаржуваного рішення надійшла на адресу військової частини НОМЕР_1 НГ України 21.04.2021, тоді як начальник юридичної служби, на якого покладено обов`язки за ведення претензійної роботи, з 22.04.2021 по 05.08.2021 перебував у службовому відрядженні. В подальшому в період часу з 09.08.2021 по 01.10.2021 ця особа перебувала на відпочинку, як військовослужбовець, який виконував службові завдання в зоні проведення ООС, а з 04.10.2021 по 19.11.2021 він знаходився у відпустці.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оцінивши нові доводи поважності причин пропуску строку, апеляційний суд виходить з наступного.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 4 статті 358 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або ж наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися норм процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільно-правових відносинах, як складової принципу верховенства права, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

У статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Враховуючи викладене, посилання командира військової частини НОМЕР_1 НГ України на внутрішньо-організаційні питання військової частини (перебування у відрядженні та відпустці начальника юридичної служби, на якого покладено обов`язки за ведення претензійної роботи) без надання доказів про неможливість здійснення процесуальних дій іншими особами військової частини або адвокатом, уповноваженим діяти в інтересах установи, не є підставою для поновлення військовій частині НОМЕР_1 НГ України пропущеного процесуального строку.

Статтею 12 ЦПК України передбачено рівність учасників справи у користуванні своїми правами та здійсненні ними процесуальних обов`язків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, наведені заявником у клопотанні підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження не дають підстав для висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року пропущено з поважних причин.

Враховуючи наведене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року слід відмовити на підставі пункту 4 частини другої статті 358 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 357, 358, суд, -

ухвалив:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в частині відмови у відкритті апеляційного провадження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І. М. Стадник

Судді Ю.Б.Войтко

І.В.Міхасішин