Справа № 510/1687/21
Провадження 2/510/518/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копія заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 26.06.2019р.; копія заповіту ОСОБА_3 від 06.10.2017р. складного на ім`я позивача; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копія архівної виписки про актовий запис про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2. ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 06.07.2021р. №2717; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 20.12.1996р.; копія довідки КП «РБТІ» від 13.07.2021р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2021р.; копія листа Ренійської районної державної нотаріальної контори від 09.02.2022р.; копія спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . За життя їй належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 20.12.1996р.

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті були його дружина ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_2 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини, про що свідчить лист Ренійської районної державної нотаріальної контори від 09.02.2022р. Проте, його дружина ОСОБА_3 на час смерті чоловіка мешкала разом із ним, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 06.07.2021р. №2717. Таким чином, ОСОБА_3 прийняла спадщину та не заявила про відмову від неї. Відповідач ніяких дій щодо прийняття спадщини після смерті батька не вчиняла. Так, після померлого ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина у вигляді Ѕ частини спірної квартири, однак за життя не встигла її оформити на своє ім`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . За життя їй належало: Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 20.12.1996р., іншу Ѕ частину квартири вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_3 розпорядилась належним їй майном, 06.10.2017р. залишила заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 . У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивач (як спадкоємець за заповітом) звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу № 152/2019. Так, відповідач по справі ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняла, на спадщину не претендує, не заперечує, щоб позивач оформив її на своє ім`я. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 06.08.2021р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову.

Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_3 та вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, після померлого ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 та не заявила про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_4 його дружина прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги. Відповідач ніяких дій щодо прийняття спадщини після смерті батька не вчиняла. Таким чином, ОСОБА_3 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після її смерті (ст. 1223 ЦК України). Він подав до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняв. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Відповідач по справі на спадщину позивача не претендує. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову від 06.08.2021р., у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков