Справа № 587/1697/21
25 січня 2022 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., представника позивачки - адвоката Афанасієва Р.В., представника відповідача адвоката Брухна В.С., представника відповідача адвоката Касьяненка Д.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, міського голови Путивльської міської ради Путивльського району Гаврильчука Костянтина Миколайовича, комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення міської ради, розпорядження міського голови, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В :
У серпні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, Путивльського міського голови Гаврильчука К.М., комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Путивльської міської ради Сумської області № 665-МР від 13 серпня 2021 року «Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 », визнання незаконним та скасування розпорядження Путивльського міського голови Гаврильчука К.М. № 87-к від 13 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », визнання незаконним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради ( надалі КНП «Путивльська міська лікарня») Граматик Ірини № 103-к від 13 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради, стягнення з КНП «Путивльська міська лікарня» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13 серпня 2021 року по день ухвалення рішення, а також про стягнення з відповідачів в солідарному порядку 150000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Путивльської районної ради Сумської області від 26.12.2014 року її призначено головним лікарем комунальної установи Путивльської районної ради Сумської області «Путивльська центральна районна лікарня» з укладанням контракту на 5 років. Наказом КНП «Путивльська міська лікарня» №246 від 26 грудня 2014 її призначено на посаду головного лікаря КНП «Путивльська міська лікарня» згідно контракту строком на 5 років. 13.03.2020 року між Путивльською районною радою в особі голови ради та нею було укладено контракт про призначення на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» на три роки - до 12.03.2023 року.
Позивачка зазначала, що в подальшому, 13.08.2021 року Путивльська міська рада прийняла рішення № 665-МР «Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 », за яким припинила 13.08.2021 року дію укладеного з нею контракту шляхом його дострокового розірвання з підстави, передбаченої підпунктами 2 та 7 пункту 24 контракту; звільнила її з посади директора згідно пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України. Вказане рішення винесене з урахуванням доповідної записки начальника відділу з питань соціального захисту та охорони здоров`я виконавчого комітету Путивльської міської ради та акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області. 13 серпня 2021 року на підставі вказаного рішення Путивльський міський голова виніс розпорядження № 87-К, яким звільнив її з посади директора , припинив дію контракту шляхом його дострокового розірвання (на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України). В той же день 13 серпня 2021 року на підставі вказаних рішення і розпорядження міського голови КНП «Путивльська міська лікарня» винесла наказ, яким звільнила її з посади директора, припинила дію контракту шляхом його дострокового розірвання (на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).
Позивачка вважала її звільнення з посади директора незаконним, оскільки воно прийнято з порушенням законодавства, всупереч положенням укладеного контракту, з підстав, які не передбачені контактом і трудовим законодавством, а тому просила постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.
В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Афанасієв Р.В. підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Представник Путивльської міської ради Сумської області - адвоката Брухно В.С. позовні вимоги не визнав, підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов ( т. 2 ар.с.97- 118), пояснивши, що Путивльською міською радою на тридцятій сесії восьмого скликання дійсно було прийнято рішення №665 - МР "Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 "На виконання зазначеного рішення, міським головою було видане розпорядження "Про звільнення ОСОБА_1 " від 13.08.2021 №87-К. Також на виконання вищезазначеного рішення та розпорядження міського голови, Путивльська міська лікарня видала наказ "Про звільнення ОСОБА_1 " від 13.08.2021 №103-к. ОСОБА_1 була звільнена з посади на підставі п. 8 ч. 1 ст.36 Кодексу законів про працю України (з підстав передбачених трудовим контрактом). Трудовим контрактом, укладеним з ОСОБА_1 , передбачено, що він може бути розірваний, а керівник звільнений з посади з ініціативи органу управління майном до закінчення строку дії контракту, зокрема, у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків (п.п.2 п. 24 Контракту); у разі недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства (п.п.7 п. 24 Контракту). Підставами для розірвання Путивльською міською радою трудового контракту з ОСОБА_1 слугували одноразове грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків, а також недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства.
Представник КНП «Путивльська міська лікарня» адвокат Касьяненко Д.С., оспорюючи позовні вимоги, підтримав позицію Путивльської міської ради, вважав звільнення з посади позивачки таким, що відповідає нормам чинного законодавства, зокрема, укладеному між сторонами контракту.
Путивльський міський голова Гаврильчук К.М. про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, в письмовій заяві просив слухати справу у своєї відсутності.
Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Путивльської районної ради Сумської області від 26 грудня 2014 року «Про призначення головного лікаря комунальної установи Путивльської районної ради Сумської області «Путивльська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря комунальної установи Путивльської районної ради Сумської області «Путивльська центральна районна лікарня» з укладанням контракту терміном на 5 років ( т. 1 ар. с.85, 86).
26.12.2014 року між Путивльською районною радою в особі голови Путивльської районної ради та ОСОБА_1 було укладено контракт про призначення на посаду головного лікаря комунальної установи Путивльської районної ради Сумської області «Путивльська центральна районна лікарня» на 5 років - з 26.12.2014 року по 25.12.2019 року( т. 1 ар.с.87-92).
Наказом КНП «Путивльська районна лікарня» №246 від 26 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря КНП «Путивльська районна лікарня» згідно з контрактом терміном на 5 років (т. 1 ар.с.86).
Розпорядженням голови Путивльської районної ради Сумської області № 10-ОД від 13.03.2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» з укладенням контракту на три роки по переводу з посади виконуючого обов`язків підприємства ( т. 1 ар. с. 75, 76).
Наказом КНП «Путивльська районна лікарня» №40-к від 13 березня 2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора КНП «Путивльська районна лікарня» ( т. 1 ар.с.77).
13.03.2020 року між Путивльською районною радою в особі голови ради та ОСОБА_1 було укладено контракт про призначення на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» на три роки - до 12.03.2023 року ( т. 1 ар.с.78-84).
На підставі цього рішення було винесено розпорядження голови Путивльської міської ради № 17-к від 28.01.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказом КНП «Путивльська міська лікарня» № 17-к від 01.02.2021 року ОСОБА_1 звільнено (т. 1 ар. с.70, 71).
Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 була переведена на 0,25 посади лікаря акушер-гінеколога терапевтичного відділення № 2 та 0,25 посади лікаря ультразвукової діагностики поліклінічного відділення КП 2221.2 ( наказ від 08.02.2021 року № 20-к).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 серпня 2021 року (справа № 587/266/21року ) ОСОБА_1 була поновлена на роботі на посаді директора КПН «Путивльська міська лікарня», визнано незаконним та скасовано рішення Путивльської міської ради Сумської області № 213-МР від 28.01.2021 року «Про дострокове розірвання контракту з керівником комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради», визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови про № 17-к від 28.01.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради № 17-к від 01.02.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Розпорядженням Путивльського міського голови № 85-К від 12 серпня 2021 року та наказом КНП «Путивльська міська лікарня» № 102-К від12 серпня 2021 року на виконання рішення суду про негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивачки на роботі ОСОБА_1 поновлено на роботі ( т. 1 ар.с.58, 59, 60).

13 серпня 2021 року ОСОБА_1 була звільнена з посади директора повторно, тобто на наступний день після її поновлення на роботі.

Так, 13.08.2021 року Путивльська міська рада прийняла рішення № 665-МР «Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 », за яким припинила дію контракту з ОСОБА_1 шляхом його дострокового розірвання з підстави, передбаченої підпунктами 2 та 7 пункту 24 контракту; звільнила ОСОБА_1 з посади директора згідно пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України. Вказане рішення винесене з урахуванням доповідної записки начальника відділу з питань соціального захисту та охорони здоров`я виконавчого комітету Путивльської міської ради та акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ( т.1 ар.с.28-29).

13.08.2021року на підставі вказаного рішення Путивльський міський голова виніс розпорядження № 87-К, яким звільнив ОСОБА_1 з посади директора КНП «Путивльська міська лікарня», припинив дію контракту шляхом його дострокового розірвання на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України( т. 1 ар.с.30).

13 серпня 2021 року на підставі вказаного рішення Путивльської міської ради і розпорядження міського голови КНП «Путивльська міська лікарня» винесла наказ, яким звільнила ОСОБА_1 з посади директора КНП «Путивльська міська лікарня», припинила дію контракту шляхом його дострокового розірвання на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України ( т. 1 ар.с.31) .

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року № 12- рп/98 контракт, як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності й професійні навички, його правову і соціальну захищеність. Умови контракту, які погіршують становище працівника порівняно з чинним законодавством, угодами і колективним договором, вважаються недійсними (стаття 9 КЗпП України) (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини).

У статті 9 Конституції України закріплено, що чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № З93З-XII було ратифіковано Конвенцію Міжнародної Організації Праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, (далі - Конвенція). Згідно із ст. 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

У відповідності з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ст. 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на забезпечення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності та професійні навички, підвищення взаємної відповідальності сторін, правову і соціальну захищеність працівника (пункт 4 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170).

Підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом (п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

У контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за п. 8 ст. 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом (пункти 17 і 21 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170).

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника і додаткові підстави розірвання трудового договору (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 757/42262/15-ц).

Згідно з п. 24 укладеного 13 березня 2020 року з ОСОБА_1 контракту, укладений контракт може бути розірваний, а керівник звільнений з посади з ініціативи органу управління майном до закінчення строку його дії:

- у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених контрактом;

- у разу одноразового грубого порушення керівником вимог законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків;

- у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом України щодо сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, а також зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати з вини керівника;

- у разі несплати реструктуризованої податкової заборгованості протягом трьох місяців з вини керівника;

- за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог законодавства з питань охорони праці; у разі допущення збільшення обсягу простроченої кредиторської заборгованості з вини керівника;

- у разі недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства, а також дій (бездіяльності) керівника, що призвели до невиконання в установлені строки законних вимог органів державного фінансового контролю;

- на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) у разі порушення вимог законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»

Крім того, пунктом 27 контракту встановлено, що у разі якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у ньому, але не передбачених законодавством, звільнення керівника з посади здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

У п. 6 контракту передбачені обов`язки керівника лікарні, зокрема, забезпечувати раціональне та ефективне цільове використання бюджетних коштів (п.п.14), своєчасно і в повному обсязі виконувати нормативно-правові і розпорядчі акти органу управління майном, видані відповідно до законодавства (п.п. 24), виконувати інші завдання та обов`язки, встановлені єдиними кваліфікаційними вимогами, що встановлюються МОЗ та законодавством (т. 1 ар.с.78-93).

Згідно з п. 7 контракту у разі невиконання обов`язків, визначених п. 6 контракту, керівник подає органові управління майном письмове пояснення причини.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

Обґрунтовуючи законність підстав для звільнення позивачки, Путивльська міська рада посилалась на порушення нею зобов`язань, передбачених підпунктами 2 та 7 пункту 24 укладеного між сторонами контракту; та пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України, тобто одноразове грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків, а також недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства.

Зазначені положення контакту визначають підстави розірвання контракту та звільнення з посади у разі 1) одноразового грубого порушення керівником вимог законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків ( п.п.2 пункту 24 контракту), а також 2) в разі недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства, а також дій (бездіяльності) керівника, що призвели до невиконання в установлені строки законних вимог органів державного фінансового контролю( підпункт 7 пункту 24 контракту).

Як зазначено в рішенні Путивльської міської ради від 13 серпня 2021 року №665-МР, вказане рішення винесене з урахуванням доповідної записки начальника відділу з питань соціального захисту та охорони здоров`я виконавчого комітету Путивльської міської ради та акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ( т.1 ар.с.28-29).

З акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ( т.1 ар.с.145-165, т.2 ар.с.162183) вбачається, що одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків, полягає в тому, що ОСОБА_1 , діючи від імені Путивльської міської лікарні (на той час Комунальне некомерційне підприємство "Путивльська центральна районна лікарня" Путивльської районної ради Сумської області), уклала 01.09.2020 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) договір оренди № 40. За цим договором Путивльська міська лікарня отримала в оренду складову частину об`єкта нерухомого майна - невідокремлювані поліпшення приміщення котельні (котли "СЕТ-800" та інше обладнання котельні), яке перебуває в оперативному управлінні та на балансі Путивльської міської лікарні. Тобто, в результаті укладання такого правочину Путивльська міська лікарня отримала власне майно в оренду, чим грубо було порушено вимоги законодавства, а саме вимоги ст. 283 ГК України, ст. 759, 760, 761 ЦК України.

На виконання зазначеного правочину, Путивльська міська лікарня під керівництвом ОСОБА_1 сплатила згідно платіжних доручень від 28.10.2020 № 382, № 383, від 29.122020 №479, № 884 та від 30.12.2020 № 907 ФОП ОСОБА_2 за «оренду» майна, яке бувало у неї ж на балансі, грошові кошти в сумі 332 000,00 гривень. Таким чином Путивльській міській лікарні завдані значні збитки в розмірі 332 000,00 гривень.

Вважаючи укладення зазначеного договору з боку ОСОБА_1 грубим порушенням законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків, відповідачі виходили з того, що позивачкою порушені положення п.п.2 пункту 24 контракту.

Разом з тим, позиція відповідачів щодо належності котлів опалювальних саме Путивльській міській лікарні є спірною і не підтверджується належними та допустимими доказами, тоді як процедура звільнення працівника за невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, передбачає встановлення ( на підставі належних і допустимих доказів) допущених працівником конкретних порушень умов контракту та посилання на встановленні порушення у наказі про звільнення або в рішенні про дострокове розірвання контракту.

Дійсно, між Путивльською міською лікарнею (на той час комунальна установа Путивльської районної ради Сумської області "Путивльська центральна районна лікарня") в особі головного лікаря Семененко С.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртепло Суми" (далі - ТОВ "Укртепло Суми") в особі директора ОСОБА_3 укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 01.06.2015 №39 ( т. 1 ар.с.172-176, 177-178, 180,181-182).

Відповідно до умов договору Путивльська міська лікарня передає, а ТОВ "Укртепло Суми" приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - істину нежитлового приміщення, площею 110,00 кв. м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_2 ), на 1 поверсі котельні, що перебуває на балансі Лікарні, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить на 28.02.2015 - 178 680,00 грн. (п. 1.1 договору, т. 1 ар. с. 172).

Майно передається в оренду з метою встановлення котельного обладнання, що працюватиме на твердих видах палива (п. 1.2 договору). Стан майна на момент укладання договору визначається в акті приймання-передачі (п. 1.3 договору, т.1 ар.с.177-178). Договір укладено на 2 роки 11 місяців, що діє з 01.06.2015 по 30.04.2018 включно (п. 13.1 договору).У відповідності з додатковою угодою до договору №39 від 1 червня 2015 року договір діє до 31 березня 2021 року включно ( т. 1 ар. с. 179).

Отже, зазначені твердопаливні котли, які згідно з висновком експертизи, є нерухомим майном, перебували у власності ТОВ «УкртеплоСуми». Останнє орендувало у КНП «Путивльська міська лікарня» приміщення котельної, де встановило зазначені котли. В подальшому ТОВ «Укртепло Суми» здійснювало постачання теплової енергії до КНП «Путивльська міська лікарня» з використанням своїх твердопаливних котлів. 11.06.2020 року оренда котельної і постачання теплової енергії були припинені. ТОВ «УкртеплоСуми» повернуло до КНП «Путивльська міська лікарня» орендоване приміщення котельної в тому ж стані, в якому воно передавалося в оренду, тобто без твердопаливних котлів. Останні залишилися у власності та на балансі ТОВ «Укртепло Суми» і в подальшому були продані від ТОВ «Укртепло Суми» ОСОБА_2 ( т. 1 ар.с.208-209, 213). Фактично котли перебували в приміщенні котельної, бо були вмонтовані. 01.09.2020 року ФОП ОСОБА_2 передав котли в оренду до КНП «Путивльська міська лікарня» і останнє надалі опалювало себе самотужки, використовуючи орендовані у ФОП ОСОБА_2 котли. 23.12.2020 року ФОП ОСОБА_2 продав котли ОСОБА_4 , який наразі залишається власником котлів і орендодавцем котлів КНП «Путивльська міська лікарня»( т. 1 ар.с.237-238, 239-240,241).

З матеріалів справи вбачається, що в належній Путивльській міській лікарні встановлено 2 газових котли та обладнання, а саме: котел стальний водонагрівний, призначений для опалення та гарячого водопостачання житлових, виробничих та адміністративних будинків «СЕТ -800», порядковий номер 4133, інвентарний номер 115 (1 шт.); котел стальний водонагрівний, призначений для опалення та гарячого водопостачання житлових, виробничих та адміністративних будинків «СЕТ - 800», порядковий номер 4132, інвентарний номер 115 (1 шт.); пульт управління (1шт.); обшивка котла змонтована на котлі (2 шт.); комплект кріплення обшивки (2 шт.); фланці на подачі і зворотні патрубки котла (2 шт.); вентилятор (2 шт.); система аварійного охолодження (2 шт.); хімводоочистка (1 шт); підживлюючий насос SAER -97 ( 2 шт.); циркулярний насос (2 шт.); лічильник води (1 шт.); монометри (12 шт.); група безпеки котла - взривні клапани (4 шт.); задвижки (14 шт.); фільтр сітчатий фланцевий (2 шт.); димохід; труба сталева 20 мм-10.5 мм, 150 мм- 18м, 100 мм - 6,9 м, 80 мм-7м. Дане майно було встановлено в лікарні під час реконструкції ( технічного переоснащення) існуючої газової котельні шляхом встановлення твердопаливного обладнання ТОВ « Укртепло Суми» згідно договору від 1 червня 2015 року №39. Вищевказане твердопаливне обладнання знаходиться в робочому стані і використовується для опалення лікарні, починаючи з опалювального сезону 2015 року.

Згідно висновку експерта ОСОБА_5 № 1862 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 21.01.2021 року встановлено, що об`єкт -окреме індивідуально визначене майно в комплекті, а саме: котел стальний водонагрівний, призначений для опалення та гарячого водопостачання житлових, виробничих та адміністративних будинків «СЕТ -800», порядковий номер 4133, інвентарний номер 115 (1 шт.); котел стальний водонагрівний, призначений для опалення та гарячого водопостачання житлових, виробничих та адміністративних будинків «СЕТ - 800», порядковий номер 4132, інвентарний номер 115 (1 шт.); пульт управління (1шт.); обшивка котла змонтована на котлі (2 шт.); комплект кріплення обшивки (2 шт.); фланці на подачі і зворотні патрубки котла (2 шт.); вентилятор (2 шт.); система аварійного охолодження (2 шт.); хімводоочистка (1 шт); підживлюючий насос SAER -97 ( 2 шт.); циркулярний насос (2 шт.); лічильник води (1 шт.); монометри (12 шт.); група безпеки котла - взривні клапани (4 шт.) ; задвижки (14 шт.); фільтр сітчатий фланцевий (2 шт.) ; димохід; труба сталева 20 мм-10.5 мм, 150 мм- 18м, 100 мм - 6,9 м, 80 мм-7м, яке встановлено в будівлі котельної комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області, що розташоване за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Глухівська, 1 відноситься до нерухомого майна ( т.1 ар.с. 243-257, т. 2 ар.с.1-6, т. 2 ар.с.185-205).

Аналогічний висновок міститься в експертизі №2701/2960 за результатами проведення судово-будівельно-технічної експертизи від 9 грудня 2021 року за заявою т.в.о. КНП «Путивльська міська лікарня» ПМР І.Граматик ( господарська справа №920/918/21), що міститься в матеріалах справи( т. 3 ар. с. 76-99).

Представник відповідача ОСОБА_6 зазначив, що відповідно до висновку експертизи демонтаж (розбирання) даного обладнання неможливий без порушення цілісності приміщення котельної, 2 котли з обладнанням відносяться до нерухомого майна, встановленні в належній лікарні котельній, отже, пов`язані з будівлею лікарні спільними системами теплопостачання, є невід*ємними поліпшеннями орендованого майна (котельні), тобто втратили статус окремих речей і стали невід*ємною частиною котельні, а відтак і власністю лікарні. Зазначені котли та обладнання ОСОБА_1 не мала права передавати в оренду лікарні, оскільки лікарня є власником котлів, тобто, на думку представника Путивльської міської ради Брухна В.С., передавши належні лікарні котли в оренду лікарні, ОСОБА_1 грубо порушила законодавство та обов`язки, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків і є підставою для розірвання контракту.

Разом з тим, висновки відповідача є сумнівними і не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Всупереч положенням ст. ст. 12, 18 ЦПК України відповідачами не надано доказів на підтвердження права власності на котли та обладнання до них, і це право не може бути встановлено в рамках даної справи щодо визнання незаконними та скасування рішення міської ради, розпорядження міського голови, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди.

Цивільним кодексом України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Посилання на висновок експертизи № 1862, у відповідності з якою два опалювальних котли з обладнанням відносяться до нерухомого майна і є внаслідок цього власністю лікарні, не є підтвердженням права власності на котли саме КНП «Путивльська міська лікарня», оскільки законом не передбачено, що право власності на майно може виникати з висновку будівельно-технічної експертизи або з Акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року, складеним Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ( т.2 ар.с.162183), який став підставою для припинення з позивачкою контракту як особливої форми трудового договору.

Крім того, з матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що ухвалою Господарського суді Сумської області від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до Путивльської міської ради Сумської області Комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, запису про державну реєстрацію права власності та визнання права власності ( Справа № 920/1114/21). В позовні заяві позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на котельню з конструктивними частинами двома опалювальними котлами; визнати за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 право власності на котел «СЕТ -800», порядковий номер 4133, інвентарний номер 115 (1 шт.); котел стальний водонагрівний, призначений для опалення та гарячого водопостачання житлових, виробничих та адміністративних будинків «СЕТ - 800», порядковий номер 4132, інвентарний номер 115 (1 шт.); пульт управління (1шт.); обшивка котла змонтована на котлі (2 шт.); комплект кріплення обшивки (2 шт.); фланці на подачі і зворотні патрубки котла (2 шт.); вентилятор (2 шт.); система аварійного охолодження (2 шт.); хімводоочистка (1 шт); підживлюючий насос SAER -97 ( 2 шт.); циркулярний насос (2 шт.); лічильник води (1 шт.); монометри (12 шт.); група безпеки котла - взривні клапани (4 шт.); задвижки (14 шт.); фільтр сітчатий фланцевий (2 шт.); димохід; труба сталева 20 мм-10.5 мм, 150 мм- 18м, 100 мм - 6,9 м, 80 мм-7м.

Крім цього, з матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що 12 липня 2021 року Господарським судом Сумської області прийнято рішення по справі №920/202/21 за позовом ФОП ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради» про стягнення 415 000,00 гривень орендної плати за користування належними йому опалювальними котлами. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди від 01.09.2020 № 40 щодо своєчасного та в передбаченому договором розмірі сплати орендної плати.

На даний час рішення по справі № 920/1114/21 не прийнято; рішення по справі № 920/202/21від 12 липня 2021 року не набрало законної сили і знаходиться на стадії апеляційного оскарження.

Отже, щодо належності котлів опалювальних йдеться спір про право, який розглядається судами, і позиція Путивльської міської лікарні та інших відповідачів про те, що опалювальні котли, щодо яких ОСОБА_1 уклала договір оренди, належать Путивльській міській лікарні, не ґрунтується на законі.

Укладаючи з ФОП ОСОБА_2 договір оренди опалювальних котлів №40 від 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 діяла у відповідності з положеннями чинного законодавства і як директор КНП «Путивльська міська лікарня» не вийшла за межі наданих їй повноважень, а тому висновок про те, що вона допустила грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків, не відповідає дійсності.

Обґрунтовуючи законність підстав для звільнення позивачки, Путивльська міська рада посилалась на те, що внаслідок порушення передбачених підпунктами 2 та 7 пункту 24 укладеного між сторонами контракту Путивльська міська лікарня під керівництвом ОСОБА_1 сплатила згідно платіжних доручень від 28.10.2020 № 382, № 383, від 29.122020 №479, № 884 та від 30.12.2020 № 907 ФОП ОСОБА_2 за «оренду» майна, яке бувало у неї ж на балансі, грошові кошти в сумі 332 000,00 гривень. Таким чином Путивльській міській лікарні завдані значні збитки в розмірі 332 000,00 гривень.

При цьому Путивльською міською радою не було враховано висновку експерта № 3 за наслідками проведення судової економічної експертизи від 03.02.2021 року, якою визначено наступне.

Статутом КНП «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області ( т.1 ар. с. 99-109) передбачено, що КНП «Путивльська центральна районна лікарня» є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Відповідно до Рішення Путивльської міської ради Сумської області «Про зміну назви комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня Путивльської районної ради та затвердження Статуту в новій редакції» від 24.12.2020 р. № 94-МР назву лікарні змінено на іншу - комунальне некомерційне підприємство «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради, яка є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області. За даними актів приймання - передачі теплової енергії вартість теплової енергії, отриманої Комунальним некомерційним підприємством «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області у період жовтень - грудень 2019 року, склала 694035 грн. 03 коп. Досліджені акти оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства і зроблено висновок, що за результатами проведеного дослідження розрахунок зниження витрат Комунального неприбуткового підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради на опалення у період з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року у порівнянні з аналогічним періодом 2019 року на суму 163795 грн. 25 коп. у зв`язку з укладенням договору оренди опалювальних котлів № 40 від 01.09.2020 року підтверджується документами, наданими на дослідження. Планова сума витрат на оренду котлів на період вересень 2020 року - серпень 2021 року у розмірі 996 000 грн. є документально обґрунтованою ( т. 2 ар.с.7-27).

Зазначене виключає спричинення будь-якої шкоди (збитків) лікарні чи територіальній громаді з боку ОСОБА_1 під час взяття в оренду опалювальних котлів, а, навпаки, свідчить про економію коштів лікарні на суму 163 795,25 грн., тобто економічну доцільність такої оренди і ефективність витрачання коштів.

Представники відповідачів послались на те, що ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 уклала договір оренди опалювалних котлів №40 від 01 вересня 2020 року, є батьком дружини сина позивачки, тобто за певних обставин в діях ОСОБА_1 можуть вбачатися ознаки або кримінального правопорушення, або корупційного діяння. З матеріалів справи вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені матеріали перевірки Глухівського МВ Управління СБУ в Сумській області про те, що ними виявлено факт зловживання посадовими особами комунального некомерційного підприємства «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області своїми службовими повноваженнями під час взяття в оренду опалювальних котлів торгової марки «СЕТ 800».

Разом з тим, вина ОСОБА_1 на даний час у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку не встановлена, а внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть підміняти судове рішення, яким і виключно яким може встановлюватися винуватість особи у вчиненні правопорушення.

Враховуючи це, Путивльська міська рада Сумської області при прийнятті рішення про розірвання контракту з позивачкою мала б врахувати, що ОСОБА_1 , будучи директором, мала прямий обов`язок забезпечити лікарню опаленням і гарячою водою, що могла здійснити виключно шляхом оренди опалювальних котлів, вмонтованих в котельні на території лікарні і під`єднаних до опалювальної мережі лікарні, які належали ФОП ОСОБА_2 . Для забезпечення такої оренди вона мала укласти (підписати) договір оренди, що відноситься до її прямих посадових обов`язків (повноважень). Для укладення такого договору оренди проведення тендеру (конкурсу) законом не передбачалося, крім того були відсутні інші пропозиції на оренду таких котлів. За умовами укладеного договору оренди Путивльська міська лікарня і місцевий бюджет отримали економію коштів порівняно з минулим періодом, умови такої оренди визнані економічно доцільними для лікарні. В матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 мала чи могла б зробити вибір при укладенні договору оренди котлів для забезпечення лікарні опаленням. Отже, ОСОБА_1 діяла виключно в інтересах лікарні на виконання своїх посадових обов`язків (повноважень), укладення договору оренди котлів було викликано службовою необхідністю, посадовими повноваженнями і функціональними обов`язками ОСОБА_1 , як директора, вона не допустила жодного неефективного та нераціонального витрачання бюджетних коштів.

Крім того, згідно листа ТОВ «Укртепло Суми» від 27.05.2020 року( т. 1 ар.с. 207) було розірвано договір про постачання теплової енергії. Котли ТОВ «Укртепло Суми» продало ФОП ОСОБА_2 за договором від 15.06.2020 року ( т. 1 ар.с. 208-209). Інших варіантів по забезпеченню лікарні теплом і гарячою водою, крім укладення договору оренди котлів з ФОП « ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 на той час не було, однак обов`язок такий мав бути виконаний. За відсутності альтернативних пропозицій та відсутності у лікарні коштів на придбання нових котлів, укладення договору оренди з ФОП ОСОБА_2 мало об`єктивно вимушений характер.

Безпідставними також є твердження в Акті № 201805-19/04 від 10.06.2021 року Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ( т.2 ар.с.162-183) про непогодження ОСОБА_1 вказаної оренди з тогочасним власником лікарні, тобто з Путивльською районною радою. Вказане спростовується тим, що Путивльська районна рада передбачила в бюджеті лікарні на 2021 рік кошти в повному обсязі на оплату твердопаливних котлів на весь 2021 рік.

Крім цього, аналіз Акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ( т.2 ар.с.162-183) свідчить, що перевіркою зафіксовано порушення в діях директора ОСОБА_1 , яке полягало в недоотриманні коштів від оренди приміщення, переданого лікарнею до ТОВ «Діагностика здоров`я» ( т. 2 ар.с.235-239, 240, 241, 242-243,244, 245). В зазначену оренду було передане приміщення лікарні, яке використовувалося ТОВ «Діагностика здоров`я» в якості лабораторії для забору аналізів не весь день, а лише протягом однієї години на день, а потім протягом чотирьох годин на день. За цей час оренди і стягувалась орендна плата згідно договору. Інший час приміщення використовувалося лікарнею для власних потреб. Втім, Держаудитслужба помилково вважала, що незалежно від умов оренди, зокрема, незалежно від обмежених годин використання приміщення (1 чи 4 години на добу) та не дивлячись на положення договору оренди, орендна плата мала здійматися з розрахунку за всі 24 години на добу, в тому числі і за період, коли приміщення використовувалося не орендарем, а самою лікарнею.

Позиція відповідачів в цій частині не може бути визнана такою, що ґрунтується на положеннях закону.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. У відповідності до частини 1 статті 762, частини 1 статті 763 ЦК України, договором найму (оренди) встановлюється розмір орендної плати і строк найму (оренди).

Аналогічні положення містяться в Законі України «Про оренду державного та комунального майна» (статті 2,10, 17, 19).

Як зазначено в самому Акті № 201805-19/04 від 10.06.2021 року ( т. 2 ар. с. 162182), договором оренди передбачалося передача майна в оренду: на 1 годину - з 07-00 до 08-00, п`ять днів на тиждень (п. 1.2. договору), потім згідно додаткової угоди № 1: на 4 години - з 08-00 год. до 12-00 год. п`ять днів на тиждень.

Отже, орендна плата стягувалася відповідно до умов договору оренди і режиму використання орендованого приміщення. Підстав для стягнення орендної плати за 24 години на добу лікарня не мала, виходячи з умов використання приміщення і положень договору оренди.

Аналіз Акту № 201805-19/04 від 10.06.2021 року також свідчить, що перевіркою зафіксовано порушення в діях директора ОСОБА_1 , яке полягало в невідповідності розміру площі приміщення, орендованого у лікарні ФОП ОСОБА_7 , внаслідок чого лікарня недоотримала кошти орендної плати.

Дійсно, між лікарнею і ФОП ОСОБА_7 було укладено договір оренди приміщення від 01.02.2017 року площею 11 кв. м. ( т. 3 ар. с. 14-17, 21,22). Це приміщення було передане в оренду за актом прийому-передачі ( т. 3 ар.с.18-20).

Оспорюючи позицію відповідачів, представник позивачки ОСОБА_8 послався на те, що т.в.о. директора лікарні І.Граматик провела обстеження орендованого приміщення лікарні, яким було встановлено невідповідність фактичної площі орендованого приміщення до площі, зазначеної в договорі оренди, більш ніж через 3 місяці після першого звільнення ОСОБА_1 з посади директора ( 28 січня 2021 року) - у травні 2021 року. ( т.2 ар.с.246, т. 3 ар.с. 27). Ця невідповідність утворилася внаслідок того, що орендар розмістив своє обладнання поза межами орендованої площі приміщення (виставив холодильник поза межами орендованої площі). Зазначена невідповідність утворилася після звільнення ОСОБА_1 із займаної посади і відноситься до періоду роботи т.в.о. директора лікарні І.Граматик. Вказані порушення по виходу орендаря за межі орендованої площі і неналежному розміщенню обладнання поза межами орендованої площі приміщення за час роботи ОСОБА_1 не зафіксована, жодних доказів цьому суду не надано. Саме за час роботи ОСОБА_1 на посаді директора орендар належно дотримувався площі орендованого приміщення, зазначеної в договорі, за межі орендованої площі обладнання не виставляв.

Приймаючи оскаржуване рішення № 665-МР «Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 » Путивльська міська рада всупереч положенням п. 7 контракту не надала можливість позивачці ОСОБА_1 подати свої письмові пояснення з приводу невиконання обов`язків, визначених п. 6 контракту. Суду не надано доказів на підтвердження того, що до прийняття рішення про припинення дії контракту з позивачкою шляхом його дострокового розірвання роботодавець отримав від ОСОБА_1 письмові пояснення з приводу розірвання контракту з підстав, передбачених підпунктами 2 та 7 пункту 24 контракту, пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

У відповідності з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачка ОСОБА_1 надала суду належні і допустимі докази, які свідчать про незаконність звільнення позивачки з займаної посади; натомість відповідачі, зокрема, Путивльська міська рада Сумської області, не довела вчинення позивачкою ОСОБА_1 як керівником Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради таких порушень, яки б давали підстави для її звільнення з роботи шляхом дострокового розірвання контракту за порушення позивачкою обов*язків, передбачених підпунктами 2 та 7 пункту 24 укладеного між сторонами контракту; та пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України (одноразове грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, внаслідок чого підприємству завдано значних збитків, а також недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства).

Відтак, вимоги ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, міського голови Путивльської міської ради Путивльського району Гаврильчука К.М., комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення міської ради, розпорядження міського голови, наказу про звільнення, поновлення на роботі є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для поновлення позивачки на роботі, одночасно суд має прийняти рішення про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Порядок визначення суми середнього заробітку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок), абзацом 3 п. 2 якого передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Виходячи з довідки комунального некомерційного підприємства Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради (т. 3 ар. с. 147) розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 становить 1388 гривень 29 копійок (з врахуванням податків та зборів), або 1117 гривень 57 копійок ( без врахування податків та зборів).

Інформація щодо розміру середньоденної заробітної плати, що міститься в довідці комунального некомерційного підприємства Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради №10 від 21 січня 2022 року ( т. 3 ар.с.147), сторонами не оспорюється.

За період з 13 серпня 2021 року ( дата звільнення позивачки) по 25 січня 2022 року (дата постановлення рішення) було 116 робочих днів. Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 161141 гривню 64 копійки (116 робочих днів х 1388 гривень 29 копійок середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 ).

Таким чином, з відповідача - Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 161141 гривні 64 копійок.

Крім того, стаття 1 КЗпП України передбачає, що на трудові відносини поширюються норми цього Закону про відшкодування моральної шкоди. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 2371 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону (стаття 237 КЗпП України) містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно зі статтею 2371 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язку і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до статті 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди накладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За таких обставин, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст.ст.4, 5,13,43ЦПК України).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 2371 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

При виборі застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верхового Суду (частина 4 ст.263 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року в справі №640/14909/16-ц викладений правовий висновок про застосування положень норми ст.2371 КЗпП України про відшкодування моральної шкоди.

Отже, судом встановлено факт наявності порушення прав ОСОБА_1 у сфері трудових відносин, тобто незаконного звільнення, що призвело до моральних страждань, втрати нею нормальних життєвих зв`язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує обставини заподіяння моральної шкоди позивачці, яка протягом нетривалого часу повторно була незаконно звільнена з посади, зокрема, звільнена наступного дня після поновлення її на роботі за рішенням суду, що, на думку позивачки та її представника, свідчить про упереджене ставлення до неї з боку роботодавця, посилює моральні страждання.

Після незаконного звільнення у позивачки погіршився стан здоров*я, внаслідок чого вона отримала психоемоційну травму, з цього приводу зверталася до невролога з скаргами на головний біль, запаморочення, підвищений артеріальний тиск тощо. Під час обстеження був встановлений діагноз: гострий невроз, виражений астенодепресивний синдром ( т. 1 ар.с. 126). Під час звернення до невролога 31 серпня 2021 року стан без покращень - головний біль, запаморочення, депресія, слабкість тощо. Давність захворювання 13 серпня 2021 року. Встановлений діагноз: гострий невроз, ситуаційна реакція на повторне звільнення 13 серпня 2021 року і попереднє звільнення, виражений астенодепресивний синдром. Рекомендації: уникати психоемоційних навантажень, стресів ( т.2 ар.с.46). Аналогічний діагноз був поставлений ОСОБА_1 при зверненні до невролога 1 жовтня 2021 року ( т. 2 ар.с.48).

Як зазначив в судовому засіданні представник позивачки, моральні страждання позивачки посилює і той факт, що її звільнення виявилося не лише незаконним, але і вочевидь несправедливим. ОСОБА_1 завжди належно і добросовісно виконувала свої посадові обов`язки, постійно займалася суспільно корисною працею, активно розвивала очолювану нею лікарню на посаді директора, залучала міжнародні гранти, була визнана «Лікарем року», про що свідчать численні подяки та заохочення ( т. 1 ар. с. 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141). Незаконним звільненням відповідачі свідомо та зухвало знехтували всіма здобутками позивачки на займаній посаді, проявивши неповагу і байдужість, не бажаючи розбиратися з реальними фактами.

Оскільки ОСОБА_1 відома в регіоні людина, є депутатом районної ради, таке відкрите потурання її прав призводить до жвавого обговорення в районі ситуації зі звільненням позивачки, демонструє пригніченість і незахищеність людини перед свавіллям, що посилює моральні страждання ОСОБА_1 і вимагає від неї значних зусиль для організації свого життя.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 50000 гривень, відмовивши в іншій частині позовних вимог, стягнувши моральну шкоду з відповідача - Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, оскільки судом встановлено, що саме за рішенням Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області позивачку було звільнено з роботи, а розпорядження Путивльського міського голови і наказ Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради про звільнення ОСОБА_1 мали похідний характер.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 36, 235, 2371 Кодексу законів про працю України, Конвенцією Міжнародної Організації Праці №158, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 1994 року, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року № 12-рп/98, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Путивльської міської ради Сумської області № 665-МР від 13 серпня 2021 року «Про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 »

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Путивльського міського голови Гаврильчука К.М. № 87-к від 13 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради Граматик Ірини № 103-к від 13 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради ( ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 серпня 2021 року по 25 січня 2022 року в розмірі (сума зазначена без врахування податків та зборів).

Стягнути з Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області () на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) 50000 гривень моральної шкоди.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко

Повний текст рішення виготовлений 09 лютого 2022 року