Справа № 333/7070/21
Провадження № 2/333/1163/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Концерн «МТМ» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у розмірі 31779,30 гривень та судові витрати у розмірі 2270 гривні.

Позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з 01.01.2016 року по 31.08.2021 рік надав відповідачу послуги з централізованого опалення, у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Проте відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Ухвалою від 19.10.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

14.12.2021 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 надано клопотання про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 26.09.2018 року у зв`язку зі спливом позовної давності посилаючись на те, що позивач звернувся до суду 27.09.2021 року.

17.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 надано клопотання про долучення доказів у якій зазначено, що позивач просить стягнути заборгованість за централізоване опалення, та централізоване постачання гарячої води у розмірі 31779,30 гривень, який він самостійно нарахував Відповідачу за період з 01.01.2016р. по 30.04.2021р., а також суму судових витрат. Проте, в належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_2 встановлено та опломбовано лічильник гарячої води, нарахування плати за її використання в заявлений у позові період має відбуватися на підставі фактично встановлених показів зазначеного лічильника. Відповідач зазначає, що він повідомив позивача про те, що не користується гарячою водою, так як ним встановлено і використовується водонагрівальний електричний бойлер. Тоді, позивач припинив нарахування плати за центральної ГВС за фактичними показниками лічильника, і перейшов до нарахування вартості спожитої гарячої води за «нормативним споживанням». Позивачем не прийняті до уваги фактичні покази лічильника СК-15Г-01 № 3055747, а нарахування вартості комунальних послуг не відповідає фактичним об`ємам спожитої гарячої води від Концерну МТМ за особовим рахунком. ОСОБА_1 не користується послугою «центр.ГВС"» та тривалий час здійснював спроби повідомити фактичні покази лічильника для правильності нарахувань. Однак, відправити покази лічильника на цей час вдається технічно неможливим: реєстрація в особистому кабінеті не працює, сервер повертає технічну помилку, на його тривалі спроби зв`язатися телефоном автовідповідач повідомляє, що «всі оператори зайняті», та інформацію від споживача не фіксує. Особистий візит на адресу постачальника комунальної послуги Концерн МТМ також не розв`язав питання виклику представника постачальника для зняття контрольних показів лічильника, та здійснення перерахунку, оскільки в рамках карантинних заходів особистий прийом тривалий час не проводиться.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримала та наполягала на позовних вимогах, просила суд стягнути суму заборгованості та судові витрати з відповідача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Крім того надала письмові пояснення відповідно до яких зазначено, що проведення нарахувань за послугу з централізованого гарячого водопостачання виконується на підставі «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (надалі - Правила). Споживач зобов`язаний щомісяця передавати Концерну «МТМ» показання квартирних приладів обліку по телефону, в електронному вигляді на сайт Концерну «МТМ» або на паперових носіях через скриньки. Споживачам послуг Концерну «МТМ» починаючи з грудня 2018 року у рахунках на сплату комунальних послуг було розміщене попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води. У разі ігнорування даного попередження квартирний прилад обліку буде знято з абонентського обліку. Впродовж всього 2018 року Концерном "МТМ" проводилася активна інформаційна кампанія щодо своєчасної повірки квартирних лічильників гарячої води. Після попередження у рахунках на сплату житлово-комунальних послуг щодо необхідності здійснення держповірки квартирних (розподільних) приладів обліку Позивачем було знято прилад обліку з абонентського обліку. Відповідачем не було своєчасно проведено планову державну повірку лічильника у вказаний строк в квартирі АДРЕСА_3 , показники приладу обліку вважаються недостовірними. Лічильник з лютого 2019 року знято з комерційного обліку та плата за послугу централізованого гарячого водопостачання нараховувалась за нормами (нормативами) споживання - 0,140 м3 на 1 особу на добу. Питомі норми споживання питної води у м. Запоріжжі були затверджені рішенням № 474 від 28.11.2014 р. Виконавчого комітету Запорізької міської ради та становлять 0,140 м3 на добу на 1 особу (рішення перебуває в загальному доступі на офіційному сайті Запорізької міської Ради). Оскільки Споживачем були пропущені усі надані терміни для проведення державної повірки квартирного лічильника гарячої води у Позивача відсутні підстави для проведення перерахунку за послугу з постачання гарячої води. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб. З приводу строків позовної давності представник позивача зазначила, що в силу прийнятих обмежень законодавчими актами України в реалізації власних прав як фізичними особами, так і юридичними, а саме визначених пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» - Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) доповненими пунктами 12-14 такого змісту Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Через тимчасові карантинні обмеження стосовно перебування частини працівників на віддаленій роботі, що ускладнювало повноцінне виконання роботи, через що позивач зміг звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення залишку несплаченого боргу 12.02.2021 року, тобто після закінчення дії обмежувальних заходів та відновленням на підприємстві повноцінного режиму роботи з забезпеченням на робочому місці повного складу працівників. Позивачем заявлено позовну вимогу в межах строку давності у зв`язку з його перериванням з поважних причин.

Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою.

Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

За адресою: АДРЕСА_1 , відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (а.с 5).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.8).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 31779,30 грн. на підтвердження чого надано розрахунок заборгованості за період з 01.01.2016 року по 31.08.2021 року. Згідно якого відповідачу нараховано за послуги централізованого опалення та гарячого постачання води - 33008,01 грн. За вказаний період відповідачем сплачено 1228,71 грн. Таким чином сума боргу за період становить 31779,30 грн.

П.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає індивідуального споживача як фізичну або юридичну особу, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Саме власник житла повинен оплачувати житлово-комунальні послуги щодо майна, яке йому належить, незалежно від того, чи проживає він там чи ні.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Відповідач ОСОБА_1 заперечує щодо наданого розрахунку з тих підстав, що він не користується гарячою водою, так як ним встановлено і використовується водонагрівальний електричний бойлер. Позивачем здійснюється нарахування вартості спожитої гарячої води за «нормативним споживанням».

Проте, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 встановлений порядок обліку та оплати послуг.

За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Так само, п. 11 Правил передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

На підтвердження нарахування суми споживання гарячої води представником позивача зазначено про те, що відповідачем ОСОБА_1 не було своєчасно проведено планову державну повірку лічильника у вказаний строк в квартирі АДРЕСА_3 , показники приладу обліку вважаються недостовірними. Лічильник з лютого 2019 року знято з комерційного обліку та плата за послугу централізованого гарячого водопостачання нараховувалась за нормами (нормативами) споживання - 0,140 м3 на 1 особу на добу.

Норми споживання гарячої води у м. Запоріжжі були затверджені рішенням № 474 від 28.11.2014 р. Виконавчого комітету Запорізької міської ради та становлять 0,140 м3 на добу на 1 особу (рішення перебуває в загальному доступі на офіційному сайті Запорізької міської Ради).

ОСОБА_1 були пропущені усі надані терміни для проведення державної повірки квартирного лічильника гарячої води у зв`язку з чим, позивачем було знято прилад обліку з абонентського обліку та здійснюється нарахування за послугу з постачання гарячої води на житлове приміщення згідно з нормативами (нормами) споживання за надані послуги з гарячого водопостачання.

Суд вважає, що Концерн «МТМ» правильно нарахував вартість послуг постачання гарячої води відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до клопотання наданого 14.12.2021 року просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Представник позивача ОСОБА_2 заперечує з приводу застосування строків позовної давності посилаючись на переривання строку позовної давності, а саме частковою сплатою відповідачем боргу та строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжені на строк дії карантину.

В Україні Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року встановлено карантин. На даний час карантин в Україні діє, Постанова КМУ №211 є чинною.

В свою чергу через тимчасові карантинні обмеження стосовно перебування частини працівників на віддаленій роботі, що ускладнювало повноцінне виконання роботи, через що позивач зміг звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення залишку несплаченого боргу 12.02.2021 року, тобто після закінчення дії обмежувальних заходів та відновленням на підприємстві повноцінного режиму роботи з забезпеченням на робочому місці повного складу працівників.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Дійсно, на підставі постанови №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 року КМУ з 31 жовтня 2020 року на усій території України карантин. Проте, заборгованість у відповідача перед позивачем виникла починаючи з 01.01.2016 року, позивачем подано позовну заяву до суду 11.10.2021 року, а тому доводи представника позивача стосовно того, що запровадження карантину в Україні стало причиною невчасного подання до суду позовної заяви є безпідставними. Крім того, як вбачається з інформації розміщеної у комп`ютерній програмі документообігу суду (Д-3) та Єдиному державному реєстрі судових рішень, представниками Концерну «МТМ» здійснювалась активна діяльність щодо подання позовних заяв та заяв по видачу судових наказів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Таким чином, посилання представника позивача про неповноціну роботу підприємства є недоречними та спростовані інформацією, яка є доступною з офіційних сайтів.

Крім того, не знайшли свого підтвердження і посилання представника позивача стосовно неможливості застосування строків позовної давності через часткові оплати відповідачем заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості наданої представником позивача, відповідачем здійснено оплату лише у січні 2016 року на суму 246,89 грн. та у квітні 2016 року на суму 981,82 грн. У період з травня 2016 року по 31.08.2021 року жодних оплат відповідачем не здійснено, отже суд вважає, що така оплата не перериває перебіг позовної давності.

Позивач звернувся із позовом 11.10.2021 р., заборгованість виникла з 01.01.2016 року.

Отже, загальний строк позовної давності для стягнення заборгованості за вказаний період повинний розраховуватись з вересня 2018 року (оскільки оплати за вересень 2018 року повинна проводитись до 20 жовтня 2018 року).

За період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року відповідачу нараховано 22328,64 грн. за послугу з централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню за вказаний період становить 22328,64 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають пропорційному стягненню з відповідачів.

Позивачем за первісним позовом Концерном «МТМ» при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2270 грн., оскільки позов задоволений частково на 70,26%, стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1594 грн. 90 коп.

Керуючись п.п. 1, 18, 19 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, ст.ст. 4,12,13,76,81,141,280,289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 22328 (двадцять дві тисячі триста двадцять вісім) гривень 64 копійки.

У задоволенні вимог про стягнення заборгованості за період з січня 2016 року по серпень 2018 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1594 гривні 90 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.02.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська