Справа № 214/7404/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

за участю: секретаря судового засідання Собченко Н.А.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/7404/21

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах неповнолітніх,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради в особі служби у справах неповнолітніх,

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду 08.09.2021 з позовом, в якому просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З травня 2018 року ОСОБА_1 шлюбні відносини з відповідачем припинила, а 25.08.2021 звернулася до суду із позовами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. З пологового будинку 30.07.2018 відповідач позивачку з дитиною не зустрічав і жодного разу з моменту народження доньки з дитиною не зустрівся, не цікавиться її життям, станом здоров`я та розвитком, не вітав доньку ні з днем народження, ні з іншими святами, не телефонував їй та не передавав ніяких подарунків. З липня 2020 року донька відвідує ясла-садок №118. Батько дитини не цікавиться навчанням доньки, не спілкується з вихователями, не з`являється до дитячого садочку. Вихованням дитини займається лише позивачка та її матір. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дитини, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, матеріально її підтримує у недостатньому розмірі, позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 21.09.2021 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження, зобов`язано виконавчий комітет Покровської районної у міст і ради в особі служби у справах неповнолітніхта виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради в особу служби у справах неповнолітніх подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Позивачка ОСОБА_1 правом на участь в підготовчому судовому засіданні не скористалася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовільнити у повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, в якій ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, не заперечував з приводу їх задоволення. Розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с. 14-15).

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради Стехальська А.Р. подала заяву, згідно з якою розгляд справи просить провести за її відсутності. На виконання ухвали суду від 21.09.2021 від представника органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради надала акт про обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначила, що, оскільки відповідач не зареєстрований у Покровському районі м. Кривого Рогу, не має можливості підготувати об`єктивний висновок про доцільність або недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав (а.с. 49-51).

Представники третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради надали заяви до суду. Представник ОСОБА_4 подала заяву, згідно з якою розгляд справи просить провести за її відсутності та надала висновок виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 24.11.2021 №10/39-4834 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45-48). Представник ОСОБА_5 подала заяву, згідно з якою розгляд справи просить провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 67-68).

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Відзиву на позов в межах встановленого законом строку не подано.

Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту інтересів малолітньої дитини, з метою дотримання строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08.09.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, про що Центрально-Міським районним в місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №747 (а.с. 12).

Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Як вбачається з акту, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , з моменту народження дитини, а саме з 27.07.2018 і по теперішній час, а ОСОБА_2 за вказаною адресою не з`являється, з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає (а.с. 16, 17).

З висновку виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували з 08.09.2017 по 07.09.2021 у шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати з дитиною мешкають за адресою реєстрації матері: АДРЕСА_2 . Батько дитини зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . У ОСОБА_2 є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якої рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2021 він позбавлений батьківських прав. ОСОБА_2 , подано заяву, в якій він позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнає у повному обсязі. Обставини, викладені у позовній заяві, щодо його свідомого та винного ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, відсутності піклування, інтересу до духовного та фізичного розвитку доньки, її матеріального забезпечення, не оспорює. Перешкод з боку матері дитини в участі у вихованні дитини не мав. Наслідки позбавлення батьківських прав йому відомі. Керуючись інтересами дитини, рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 позбавлення батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 46-47).

Як слідує з акту обстеження житлово-побутових умов від 25.10.2021, проведено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира розташована на 4 поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 3-х кімнат. Умови проживання задовільні, в помешканні чисто, прибрано, в наявності газо-, водо-, електропостачання, є необхідні меблі та побутова техніка для нормального життя та розвитку - холодильник, пральна машина, бойлер. Дитина спить на розкладному двоспальному дивані разом із матір`ю. Для дитини виділений куточок для ігор, шафа для речей, одяг та взуття відповідно віку та сезону. Батько дитини, ОСОБА_2 , з народження дитини з сім`єю не проживає, вихованням дитини займається матір. ОСОБА_1 , створила належні умови проживання для малолітньої дитини (а.с. 51).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як мати малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно займається вихованням доньки, її матеріальним забезпеченням. Зазначені обставини в їх сукупності суд розцінює як свідчення відсутності прояву уваги до дитини з боку відповідача ОСОБА_2 , враховуючи, що він не виявляє зацікавленість її життям, здоров`ям, благополуччям та майбутнім доньки, адже відсутність спроб налагодити контакт з дитиною, визначити порядок участі у її вихованні, стабільному спілкуванні є наслідком самоусунення від виконання батьківських обов`язків та легковажного відношення до їх виконання, а відсутність прояву інтересу протягом тривалого часу до доньки.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…».

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Так, суд враховує зазначене у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, та вважає, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ним батьківських обов`язків. При цьому така поведінка відповідача є винною та свідомою. Провівши аналіз життя відповідача, з огляду на відсутність офіційного місця роботи, характеризуючи дані, його ставлення до доньки, пасивне відношення до неї, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача ОСОБА_2 крайніх заходів у виді позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречним і достатнім з урахуванням обсягу наявних доказів.

Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст. 169 СК України його право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни його поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав з переосмисленням його ставлення до доньки.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 454,00 грн.

Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову, що складає 454,00 грн (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах неповнолітніх, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради в особі служби у справах неповнолітніх, про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування сплаченого судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах неповнолітніх, , юридична адреса: вул. Шурупова, буд. 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради в особі служби у справах неповнолітніх, , юридична адреса: вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя Хомініч С.В.