18.02.22
Справа № 635/1168/22
Провадження по справі № 2-з/635/3/2022
У Х В А Л А

18 лютого 2022 року Харківський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Березовської І.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву адвоката Ясинецького Дем`яна Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО - ПРАВОВАГРУПА ЛЕКС», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ясинецький Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за реєстраційним № 248 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВО - ПРАВОВАГРУПА ЛЕКС» заборгованості за кредитним договором № 200423104 від 29 грудня 2015 року в сумі 19844,62 гривні.

В обґрунтування заяви зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. відкрито виконавче провадження за вище зазначеним виконавчим написом. ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види заходів забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 22.02.2005 року у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу N 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69).

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 висловила висновки щодо застосування норм права, згідно яких співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на недоведеність або необґрунтованість заявлених позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Дослідивши отримані матеріали, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Як вбачається з наданих заявником доказів, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. винесено оспорюваний Виконавчий напис.

З доводів заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності винесення нотаріусом Виконавчого напису, зокрема з підстав небезспірності заборгованості та порушення процедури вчинення виконавчого напису.

Згідно чинного законодавства України та висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18, на даній стадії розгляду справи суд позбавлений можливості надавати по суті оцінку доведеності або обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачений ЦПК України.

При цьому суд враховує, що в даній справі таким виконавчим документом є не судове рішення, зупинення виконання якого іншим судовим рішенням порушуватиме принцип обов`язковості судових рішень, а виконавчий напис нотаріуса.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в Постанові Верховного Суду від 13.08.2021 року в справі № 902/1264/20, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, може ускладнити ефективний захист та поновлення прав позивача, оскільки вимагатиме від нього вжиття відповідних заходів щодо повернення стягнутого за виконавчим документом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову не призведе до понесення стягувачем додаткових витрат унаслідок його застосування та не впливатиме негативно на матеріальний стан стягувача.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та зупинити стягнення на підставі Виконавчого напису, оскільки вказаний захід забезпечення позову є пропорційним заявленим позовним вимогам та не становитиме надмірний тягар для стягувача.

Зупинення стягнення на підставі Виконавчого напису є належним та достатнім заходом забезпечення позову, який прямо передбачений чинним законодавством України та здатний забезпечити ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача в разі задоволення позову.

Суд роз`яснює учасникам справи, що вони не позбавлені права в порядку, визначеному ст. 156, 158 ЦПК України, звернутись до суду з заявою про заміну одного заходу забезпечення позову іншим або з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ясинецького Дем`яна Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО - ПРАВОВАГРУПА ЛЕКС», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович задовольнити повністю.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем за реєстраційним № 248 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВО - ПРАВОВАГРУПА ЛЕКС» заборгованості за кредитним договором № 200423104 від 29 грудня 2015 року в сумі 19844,62 гривні, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича (виконавче провадження № 68594210).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Суддя І.В. Березовська