Справа № 2-2622/11
Провадження № 4-с/219/10/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участі секретаря судового засідання Зубенко Т.А., заявника (боржника) ОСОБА_1 , державного виконавця Сьоміної О.Я., стягувача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмут Донецької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни, в якій просить: поновити йому строк для подання скарги; визнати дії державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни щодо видання розрахунку заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року неправомірними; розрахунок заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни визнати неправомірним та скасувати; видати окрему ухвалу суду щодо притягнення державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що він є боржником на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2-2622 від 31 жовтня 2011 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнення боргу проводиться в рамках виконавчого провадження № 31938429 державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміною Оленою Ярославівною. Наприкінці жовтня 2021 року державний виконавець Сьоміна О.Я. у телефонному режимі запросила його на бесіду до Бахмутського ВДВС, де він ознайомився зі складеним нею розрахунком заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року. Один екземпляр розрахунку він отримав під підпис. Постанова державного виконавця чи будь-який інший документ до розрахунку не долучалися. Однак, заявник вважає, що цей розрахунок виданий з суттєвими порушеннями норм закону, а дані, наведені у розрахунку, не відповідають фактичним даним. Крім того, розрахунок держвиконавця містить у собі свідомо змінені держвиконавцем ОСОБА_4 дані щодо резолютивної частини рішення суду з призначення розміру аліментів, що повинні стягуватися. Боржник вказував держвиконавцю на численні недоліки та неправдиву (сфальсифіковану) інформацію, що внесена держвиконавцем у розрахунок, проте, ці зауваження були проігноровані держвиконавцем та вона роз`яснила йому право на звернення до суду, якщо він не згоден із змістом вищезазначеного розрахунку. Так, у резолютивній частині рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2011 року у справі № 2-2622/11 розмір призначених до стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 встановлений на рівні: «…1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку…». Рішення суду набрало законної сили 18 жовтня 2011 року. Проте, розрахунк заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року державного виконавця Сьоміної О.Я. здійснено у розмірі: «…1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку…». Таким чином, державний виконавець Сьоміна О.Я. свідомо внесла до офіційного документу недостовірні відомості, збільшивши (сфальсифікувавши) кількісний показник, який зазначений у судовому рішенні, що набрало законної сили, та застосовується для визначення розмірів та сум стягнень з боржника ОСОБА_1 у сторону збільшення, чим порушила майнові права боржника, штучно збільшивши розмір стягнень, що здійснюються на користь стягувача ОСОБА_2 . Крім цього, державний виконавець Сьоміна О.Я. свідомо внесла до офіційного документу розрахунку заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року завідомо неправдиву (ложну) інформацію щодо відсутності у період з 14 вересня 2011 року до вересня 2021 року оплат за аліментами на користь стягувача ОСОБА_2 , чим викликала штучне утворення грошового боргу заявника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стяном на 01 жовтня 2021 року у розмірі 133151,43 грн. Зазначив, що починаючи з липня 2012 року до теперішнього часу з належної йому пенсії відбувається щомісячне відрахування грошових коштів у рахунок вищезазначеної оплати за аліментами у розмірі 50% пенсійної виплати. За час здійснення відрахувань з пенсії боржника на користь стягувача ОСОБА_2 надійшла загальна сума у розмірі 42440,67 грн. Крім цього, боржник надавав стягувачу готівкові кошти, про що остання складала розписки, які долучені до матеріалів виконавчого провадження. На даний час він може підтвердити сплату аліментів готівкою у розмірі 1582 грн. Також він щомісяця здійснював оплату за відвідування сином дитячого садочку та документально може підтвердити суму 232,50 грн. Заявник також посилається на те, що у період з 2011 року до 2020 року він разом із сином відпочивав на різних курортах Чорноморського та Азовського узбережжя (м. Алушта, с. Урзуф тощо), базах відпочинку Донецької, Запорізької та Київської області (пансіонати «Казка озера», «Лісова казка» (с. Щурове), пансіонат «Ніка» (с. Урзуф), база відпочинку «Київське море» (м. Київ) тощо. З метою розвитку дитини, боржник разом з сином неодноразово відвідували дитячі заклади відпочинку (дитячий комплекс «Ігроленд» (м. Київ), комплекс басейнів «SKY-pool» (м. Київ), аквапарк «Аквапарк Юрського періоду» (м. Київ) та інші заклади оздоровлення та відпочинку. З метою підвищення рівня знань англійської мови у дитини, боржник за власний кошт наймав репетиторів, що мало позитивний вплив та було відзначено шкільними вчителями. Крім цього, вказаний розрахунок заборгованості став використовуватися в якості доказу обвинувачення стягувачем, яка, посилаючись на вищезазначений розрахунок, як на належний доказ, після консультацій з державним виконавцем Сьоміною О.Я., звернулася до Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області із заявою про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Також державний виконавець Сьоміна О.Я., посилаючись на спірний розрахунок, видала постанову у виконавчому провадженні № 31938429 про арешт коштів боржника, що перебували на рахунках у банківських установах м. Бахмуту. Внаслідок цих неправомірних дій з боку державного виконавця та стягувачки, він був вимушений надавати відповідні пояснення співробітникам органу досудового розслідування, на що ним було витрачено певний час. Крім цього, у зв`язку із арештом поточних рахунків, був помилково накладений арешт на картковий рахунок «ВСЕ карта-соціальна», що був відкритий в АТ «ПУМБ» м. Бахмут для отримання пенсії з інвалідності, та він вже довгий проміжок часу позбавлений можливості отримувати призначену йому державою грошову допомогу як інваліду з органів Пенсійного фонду України. У зв`язку із цим, він звернувся з відповідною скаргою до суду про визнання дій державного виконавця із арешту пенсійного рахунку незаконними. У зв`язку із блокуванням рахунків, на даний час він позбавлений права користуватися грошовими коштами, що містилися на рахунках у банківських установах. Вважає, що стягувач, використовуючи офіційний розрахунок, що був підроблений та містив неправдиві відомості, додала його до заяви про вчинення злочину боржником, тобто, розуміючи, що дані, вказані у розрахунку заборгованості, не відповідають дійсності, спрямувала офіційне повідомлення до органів досудового розслідування, повністю усвідомлюючи факт штучності зробленого обвинувачення. Таким чином, вважає, що державний виконавець та стягувач діяли, маючи спільний умисел щодо отримання у подальшому від боржника стягувачем грошових сум, і, відповідно, діяли з корисливих мотивів, тому в їх діях вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Вважає, що пропустив строк на подання скарги з поважних причин, оскільки це зумовлено тим, що збір необхідних доказів, що додаються до матеріалів скарги, зайняв певний проміжок часу. З огляду на це, він звернувся до суду із зазначеною скаргою.

07 лютого 2022 року від начальника Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ольги Легкової надійшли заперечення на скаргу, в яких вона просила: визнати дії державного виконавця правомірними та здійсненими відповідно до норм діючого законодавства; скаргу боржника визнати такою, що не підлягаю задоволенню; відмовити у притягненні державного виконавця до кримінальної відповідальності у зв`язку із безпідставністю вимог скаржника. У запереченнях посилалася на те, що державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід у ГУ ПФУ в Донецькій області, а також зареєстрований як фізична особа-підприємець і з 01 січня 2012 року застосовує спрощену систему оподаткування. Державним виконавцем розраховано заборгованість за обома видами доходів. Виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, державним виконавцем розраховано заборгованість станом на 01 лютого 2022 року, яка складає 143224,18 грн. У зв`язку із змінами від 08 липня 2017 року, внесеними до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до цього моменту цей розмір становив 30 відсотків). У зв`язку із цим, вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними і необґрунтованими та просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

У судовому засіданні заявник (боржник) ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній, та просив її задовольнити.

Державний виконавець Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміна О.Я. заперечувала проти задоволення скарги у повному обсязі, вважала свої дії і прийняті рішення правомірними, тому у задоволенні скарги просила відмовити.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти доводів скарги заперечувала, пояснивши, що відрахування з пенсійних виплат боржника здійснюються, а з його доходів як ФОП ні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2011 року у справі № 2-2622/11 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2011 року і до його повноліття, на користь ОСОБА_5 (а.с. 15).

Рішення набрало законної сили 18 жовтня 2011 року та відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

28 березня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-2622/11 від 31 жовтня 2011 року.

03 грудня 2021 року державним виконавцем Сьоміною О.Я. винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 31938429 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом № 2-2622 від 31 жовтня 2011 року (а.с. 22).

Згідно з листом АТ «ПУМБ» від 29 грудня 2021 року № КНО-33/91880, кошти у розмірі 38373,33 грн. на поточних рахунках ОСОБА_1 арештовані згідно з постановою про арешт ВП № 48809543 від 18 липня 2019 року, виданою Бахмутським МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області. Також станом на дату складання листа на рахунки ОСОБА_1 накладено арешт на всі кошти згідно з постановою про арешт ВП № 31938429 від 03 грудня 2021 року, виданою Бахмутським ВДВС у Бахмутському районі Донецької області (а.с. 21).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2021 року та копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 220317 від 25 листопада 2020 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи за загальним захворюванням (а.с. 12).

Листом від 28 грудня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 , що розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Стягнення проводити у розмірі 50% з моменту перебування на обліку у Пенсійному фонді України. Після погашення заборгованості аліменти утримувати у розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно з постановою державного виконавця № 2-2622 від 25 жовтня 2012 року, починаючи з липня 2012 року, з пенсії ОСОБА_1 проводяться відрахування коштів у розмірі 50% (25% - заборгованість по аліментам, 25% - поточні аліменти), про що наведено розрахунок стягнення аліментів з пенсії за період з липня 2012 року до грудня 2021 року (а.с. 17-18).

Згідно з копіями розписок ОСОБА_6 , вона отримувала від ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у готівковій формі: 18 жовтня 2011 року 200 грн. за вересень 2011 року, 02 листопада 2011 року 260 грн. за листопад 2011 року, 03 листопада 2011 року 261 грн. за жовтень 2011 року, 25 січня 2012 року 300 грн. за січень 2012 року, 27 лютого 2012 року 300 грн. за лютий 2012 року, 04 грудня 2012 року 261 грн. за грудень 2012 року (а.с. 23-25).

Також судом досліджено копії квитанцій від 10 березня 2011 року на суму 67,50 грн., 15 червня 2011 року на суму 90 грн., 04 серпня 2011 року на суму 75 грн., які додані заявником до скарги як доказ сплати за дитячий садочок за ОСОБА_7 (а.с. 26-27).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 року, які набрали законної сили 28 серпня 2018 року), мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 195 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17 травня 2017 року), заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Зміни у ч. 2 ст. 195 СК України набрали законної сили з 08 липня 2017 року, у той час як державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості за весь період, тобто з 14 вересня 2011 року до грудня 2021 року, а не з 08 липня 2017 року, коли відповідні зміни набрали законної сили.

У той же час, згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця Сьоміної О.Я. № 485 від 18 жовтня 2021 року, аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Проте зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав законної сили 28 серпня 2018 року, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, починаючи з 28 серпня 2018 року державним виконавцем мало бути здійснене автоматичне збільшення розміру аліментів до мінімального гарантованого за постановленим раніше судовим рішеням про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, державний виконавець Сьоміна О.Я., розраховуючи заборгованість по аліментам з 28 серпня 2018 року, правильно виходила із мінімально граничного розміру аліментів на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та окремого рішення суду щодо зміни розміру стягуваних з боржника аліментів не вимагається.

Однак, з вказаного розрахунку заборгованості не видно, з яких складових складається сума боргу, зокрема, чи враховувалися до розрахунку суми стягнення з пенсії боржника та його доходів як ФОП, чи для розрахунку заборгованості тільки обчислювалися суми доходів божника як ФОП. Також у розрахунку заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року не враховані суми аліментів, які були сплачені готівкою боржником стягувачу за розписками.

Згідно з копією листа Головного управління ДПС у Донецькій області № 31/05-99-50-01 від 13 вересня 2021 року, фізична особа підприємець ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року застосовує спрощену систему оподаткування, обрана ставка єдиного податку 5% до суми доходу. До Бахмутської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області надана податкова декларація платника єдиного податку за 2020 рік (період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року), сума доходу згідно з податковою декларацією платника єдиного податку 18700 грн., податкова декларація платника єдиного податку за 1 півріччя 2021 року (період з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року), сума доходу згідно з податковою декларацією платника єдиного податку 10414 грн.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 19 січня 2022 року, відділ обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) повідомив, що згідно з вимогою від 23 грудня 2021 року № 100784 на ОСОБА_1 по постанові від 28 березня 2012 року ВП № 31938429 була донарахована сума боргу по аліментам на одну дитину у зв`язку зі змінами від 08 липня 2017 року, внесеними до ч. 2 ст. 182 СК України, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, згідно з наданим ГУ ПФУ в Донецькій області розрахунком боргу по аліментам на дитину ОСОБА_3 , за період з 01 липня 2017 року до 01 січня 2022 року сума відрахувань 25% на одну дитину 19228,50 грн., нарахована сума боргу (прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 30%) 11853,30 грн., донарахована сума боргу до 50% (згідно з вимогою № 100784 від 23 грудня 2021 року) 23614,20 грн.

Державним виконавцем Сьоміною О.Я. у судовому засіданні надано новий розрахунок заборгованості № 73 від 07 лютого 2022 року, де зазначено, що боржник зареєстрований як фізична особа-підприємець та на підставі ч. 2 ст. 195 СК України його заборгованість по аліментам станом на 01 лютого 2022 року складає 143224,18 грн. Однак вказаний розрахунок не є предметом розгляду скарги ОСОБА_1 , тому суд не бере його до уваги та оцінку йому не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 1 статті 453 ЦПК України передбачено, що про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року є необґрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки з нього не видно, з яких складових складається сума боргу, зокрема, чи враховувалися до розрахунку суми стягнення з пенсії боржника та його доходів як ФОП, чи для розрахунку заборгованості тільки обчислювалися суми доходів божника як ФОП. Також у розрахунку заборгованості № 485 від 18 жовтня 2021 року не враховані суми аліментів, які були сплачені готівкою боржником стягувачу за розписками.

Враховуючи, що недотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» призвело до порушення прав та законних інтересів боржника, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою, з огляду на що слід визнати неправомірним і скасувати рішення державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни у формі розрахунку заборгованості з аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 485 від 18 жовтня 2021 року.

Щодо вимог скарги про видачу окремої ухвали суду про притягнення державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цих вимог скарги, оскільки це прямо не передбачено ЦПК України в порядку виконання судового рішення. Крім того, заявник не позбавлений можливості самостійно звернутися до відділу поліції із заявою про притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що заявник пропустив строк на подання скарги з поважних причин, оскільки це зумовлено тим, що збір необхідних доказів, що додаються до матеріалів скарги, зайняв певний проміжок часу. У зв`язку із неможливістю боржника обгрунтовано із застосуванням певних доводів і доказів подати скаргу у строк, зазначений в законі, останній фактично був позбавлений процесуального права у встановлені строки оскаржити дії держвиконавця. Отже, клопотання заявника про поновлення строку для подання скарги є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Таким чином, скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни задовольнити частково.

Визнати неправомірним і скасувати рішення державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сьоміної Олени Ярославівни у формі розрахунку заборгованості з аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 485 від 18 жовтня 2021 року.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Повний текст скарги виготовлено 14 лютого 2022 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик