УХВАЛА

Номер справи 752/2296/22

Провадження номер 2/752/5332/22

10.02.2022 суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

В січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї документи, вважаю, що заявникам слід надати строк для усунення недоліків за наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із заяви вбачається, що заявниками не дотриманні норми цивільного процесуального права України чинного на день звернення із даною заявою до суду.

Так, звертаючись до суду із даною заявою, заявниками було сплачено суму судового збору за подачу до суду позову про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження, однак, оформлено заяву в порядку окремого провадження.

Слід звернути увагу заявників на те, що відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема: за спільною заявою подружжя відповідно до ст. 106 цього Кодексу, або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Статтею 106 Сімейного кодексу України встановлено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Поруч із цим, згідно зі ст. 110 цього Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений до суду одним із подружжя.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснено, що розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Із заяви та доданих до неї документів вбачається, що спільних дітей у сторін немає.

Також, у заяві відсутні посилання на обставини неможливості розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, відповідно до статті 106 Сімейного кодексу України, або відсутності згоди відповідача на розірвання шлюбу, тобто виникнення спору щодо припинення шлюбу, що дає підстави позивачу звернутися до суду із позовом за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд позбавлений можливості розглянути заяву подружжя про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження в разі, якщо подружжя немає спільних дітей, оскільки законодавцем чітко встановлена така можливість для подружжя здійснити розірвання шлюбу шляхом подачі до органу державної реєстрації актів цивільного стану відповідної заяви про розірвання шлюбу.

Однак, в судовому порядку наявна можливість для розірвання шлюбу між подружжям, яке немає дітей в прядку позовного провадження за правилами ст. 110 СК України, шляхом подачі відповідної позовної заяви.

Так, відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Однак, заявники, звернувшись до суду фактично із позовом про розірвання шлюбу, оскільки, спільних дітей не мають, не дотримали передбачених законом вимог щодо оформлення позову, не вказавши вірний процесуальний статус та дані сторін (позивача, відповідача), не вказавши зміст позовних вимог.

Крім того, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до позову не долучено його копію та копії всіх документів, що додаються до нього, для інших сторін.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Оскільки, заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому, відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, заяву слід залишити без руху, надати заявникам строк для усунення вищевказаних недоліків, протягом п`ят днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, буде вважатися неподаною і повернута заявникам.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-259, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня отримання ухвали.

Запропонувати заявникам подати документи та виправити недоліки, зазначені в мотивувальній частині даної ухвали, а саме: подати суду в порядку позовного провадження позовну заяву про розірвання шлюбу, у відповідності до правил ст.ст. 175-177 ЦПК України, із зазначенням даних про позивача та відповідача, із викладом змісту позовних вимог про розірвання шлюбу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто заявникам зі всіма доданими документами.

Ухвала окарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко