Справа № 442/419/20 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/3383/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

з участю: представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2021 року старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишин Назар Романович звернувся до суду з поданням про вирішення питання про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника, ОСОБА_4 .

В обгрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 64815929 з виконання виконавчого листа № 442/419/20, виданого 11 березня 2021 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 2 898 930,40 грн. Стверджує, що за ОСОБА_4 зареєстровано житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 196 кв.м., житловою площею 88 кв.м., з мансардним поверхом, що складається з п`яти житлових кімнат, кухні та гаражу, реєстраційний номер 06. Зазначає, що державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника та винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а з метою визначення вартості вищезазначеного майна боржнику двічі скеровано вимогу, якою зобов`язано його з`явитися у визначений час за місцезнаходженням арештованого житлового будинку для надання доступу до арештованого майна для визначення його вартості. Вказує, що боржник не виконує вимоги державного виконавця, а саме, не надає доступу до арештованого майна з метою визначення його вартості, чим перешкоджає у виконанні рішення суду. Вважає, що виконавець за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи може безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових чи інших приміщень боржника, проводити в них огляд, а в разі потреби примусово відкривати їх у встановленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. З наведених підстав просить надати дозвіл на примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 з метою доступу до арештованого майна (житловий будинок, загальною площею 196 кв.м., реєстраційний № 06) та визначення його вартості у виконавчому провадженні № 64815929.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2021 року подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишина Назара Романовича про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника задоволено.

Надано старшому державному виконавцю Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Н.Р. Костишину дозвіл здійснити примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 з метою доступу до арештованого майна (житловий будинок загальною площею 196 кв.м., реєстраційний номер 06) для визначення його вартості у виконавчому провадженні № 64815929.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду. Однак державний виконавець, на його думку, безпідставно стверджує про те, що ним вжито всіх заходів , передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду. Зазначає, що його не повідомлено про накладення арешту та опис його майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , а акт опису та арешту майна боржника йому не вручено. Вказує, що подав декларацію про доходи та майновий стан і не чинив жодних перешкод державному виконавцю у доступі до належного йому майна, а вимоги державного виконавця з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 о 10 год. 00 хв. 14 липня 2021 року та о 10 год. 00 хв. 29 липня 2021 року з метою надання доступу до арештованого майна та визначення його вартості він отримував уже після дня, визначеного державним виконавцем. Вважає, що істотною умовою проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення суду та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису та арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій. Наголошує, що переконливих доказів того, що він чинив перешкоди державному виконавцю у наданні доступу до арештованого майна, а також того, що державний виконавець вичерпав усі можливості виконати рішення суду без проникнення до його житла державним виконавцем не надано. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишина Назара Романовича відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишина Н.Р., суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду, однак боржник ухиляється від виконання такого, в тому числі, і не надає доступу державному виконавцю до будинку з метою визначення його вартості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. 1 ст. 30 Конституції України).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Тобто, одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 2 888 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 10 930.40 грн. понесених витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 липня 2020 року скасовано в частині задоволеної позовної вимоги та в цій частині ухвалено нове рішення.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2 888 000,00 грн. боргу та 10 930.40 грн. судових витрат.

В решті рішення залишено без змін.

На виконання вищезазначеного судового рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 11 березня 2021 року видано виконавчий лист № 442/419/20 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2 888 000,00 грн. боргу та 10 930.40 грн. судових витрат.

Постановою старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишина Н.Р. від 12 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64815929 з виконання виконавчого листа № 442/419/20, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 11 березня 2021 року.

Постанова старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження скерована на адресу боржника та отримана ним 25 березня 2021 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та витягом з офіційного сайту «Укрпошти» про відстеження поштового відправлення (а.с. 187).

Постановою старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 23 березня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_4 , в межах суми звернення стягнення, з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, 3 189 392.7 грн.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 247952479 від 12 березня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок загальною площею 196 кв.м., житловою площею 88 кв.м., реєстраційний номер 06, з мансардним поверхом, позначений на плані літ. «А-1», складається з п`яти житлових кімнат, однієї кухні та гаражу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 травня 2021 року описано та накладено арешт на житловий будинок загальною площею 196 кв.м., житловою площею 88 кв.м., реєстраційний номер 06, з мансардним поверхом, позначений на плані літ. «А-1», складається з п`яти житлових кімнат, однієї кухні та гаражу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :069:0344.

Постановою старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 02 липня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення» для надання звіту та висновку про ринкову вартість арештованого майна.

На адресу ОСОБА_4 надіслано вимогу виконавця від 06 липня 202 року, в якій державний виконавець вимагає з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 , о 10:00 год. 14 липня 2021 року з метою надання доступу до арештованого майна та визначення його вартості.

Актом державного виконавця від 14 липня 2021 року встановлено, що відповідно до вимоги виконавця від 06 липня 2021 року боржник ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на 10:00 год. 14 липня 2021 року не з`явився та не надав доступу до арештованого майна, хоча був повідомлений належним чином.

Старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надіслано Кононюку Р.Г. вимогу від 19 липня 2021 року, якою виконавець повторно вимагає з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 , о 10:00 год. 29 липня 2021 року з метою надання доступу до арештованого майна та визначення його вартості.

Актом державного виконавця від 29 липня 2021 року встановлено, що відповідно до вимоги виконавця від 19 липня 2021 року боржник, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 на 10:00 год. 29 липня 2021 року не з`явився та не надав доступу до арештованого майна.

Таким чином, боржник, будучи обізнаним про зобов`язання, які покладені на нього рішенням суду, діє недобросовісно в рамках виконавчого провадження, тим самим, тривалий час фактично ухиляється від виконання рішення суду.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що старшим державним виконавцем здійснені виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема, виявлено майно накладено арешт на кошти боржника, виявлено, описано та арештовано майно, яке належить на праві власності боржнику, однак у виконавця відсутня можливість вчиняти інші виконавчі дії, зокрема визначити вартість описаного майна, оскільки боржник у визначений виконавцем час не надає доступу до майна, про що складено відповідні акти.

Враховуючи, що старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишин Н.Р. у передбаченому законом порядку повідомив боржника, ОСОБА_4 , про початок примусового виконання рішення суду шляхом надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, однак боржником не вчинено жодних дій на виконання рішення суду, старший державний виконавець вжив усіх можливих, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів з метою виконання рішення суду, в тому числі і неодноразово звертався з вимогою до боржника про надання доступу до арештованого майна, відтак вичерпав усі можливості виконати рішення суду, в тому числі і за рахунок реалізації майна, належного боржнику на праві власності, без примусового проникнення до житла, колегія суддів, враховуючи обов`язковість виконання рішення суду, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костишина Н.Р. про примусове проникнення до житла.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14.02.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк