УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року місто Чернігів

Справа №751/5352/21

Провадження №2/751/460/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Бережнюк О. М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Хайтов П.В.

представник відповідача Державної казначейської служби України та представник третьої особи Головного управління державної казначейської служби у Чернігівській області Устименко І.Г.

представник відповідача Департаменту патрульної поліції України Сіндєєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

Встановив:

Адвокат Хайтов П.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн та судового збору.

Ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

26.01.2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про відвід судді Ченцової С.М. з підстав не об`єктивності та упередженості головуючої судді у справах, які розглядались з його участю.

Заява обґрунтована тим, що суддя Ченцова С.М. розглядала його заяву про відвід судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Ю.К.Овсієнко у адміністративній справі № 751/1182/21, у задоволенні якого було відмовлено, при цьому рішення по даній справі скасовано апеляційним судом. У позивача були об`єктивні підстави для відводу судді Овсієнка Ю.К., але суддя не вбачала підстав для відводу.

Крім того, суддя Ченцова С.М. вже розглядала справу за позовом позивача до Департаменту патрульної поліції з приводу їх неправомірних дій. Під час з`ясування всіх обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, суддя Ченцова С.М. протокольною ухвалою від 07.05.2021 року до матеріалів справи № 751/2637/21 долучила справу Новозаводського районного суду міста Чернігова № 751/4460/20, по котрій було вже прийнято апеляційною інстанцією рішення від 05.04.2021 року. Після ознайомлення та вивчення матеріалів справи № 751/4460/20 суддя Ченцова С.М. встановила наявні підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом та 17.05.2021 року поновила позивачу строк звернення до суду. При цьому, суддею було допущено як порушення процедури об`єднання адміністративних справ, визначених положеннями ст. 172 КАС України, так і користувалася доказами, які були зібрані по іншій адміністративній справі.

По даній справі відповідачем управлінням патрульної поліції було направлено до суду компакт диск який містив неналежні докази, а саме: наявні на компакт диску файли були неналежної якості та не могли бути відтворені у судовому засіданні. Суддя Ченцова С.М., з власної ініціативи, всупереч нормам чинного законодавства України, самовільно взяла компакт диск з іншої справи, рішення по якій вже було скасовано апеляцією, і дослідила записи на диску у судовому засіданні. Зазначає, що саме на підставі цього компакт диску було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Він заперечував проти дослідження невідомого йому компакт диску по іншій справі та звертав увагу судді Ченцової С.М. на порушення норм чинного законодавства України, але суддя всеодно дослідила диск. З таких підстав було подано скаргу до Вищої ради правосуддя (скарга зареєстрована за № КА-353/0/7/22).

У судовому засіданні позивач заяву про відвід судді підтримав, з підстав викладених у заяві. Додатково пояснив, що обставинами, які викликають сумнів в упередженості судді є :

- відмова у задоволенні відводу судді Овсієнка Ю.К. у справі № 751/1182/21, суддя неправильно розглянула відвід;

- у справі № 751/2637/21, яку розглядала суддя Ченцова С.М. , була долучена справа № 751/4460/20 для вирішення питання про поновлення строку та досліджені докази всупереч вимогам закону;

- позивачем подано до Вищої ради правосуддя скаргу на суддю, у зв`язку із розглядом суддею справи № 751/2637/21.

На теперішній час справа № 751/2637/21 переглядається в апеляційному порядку.

Представник позивача підтримав заяву про відвід , зазначивши що відвід судді заявлено з підстави , передбаченої п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Представники відповідача та третьої особи висловили думку, що підстави для відводу судді відсутні.

Вислухавши учасників справи, вивчивши зміст заяви про відвід, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява №16695/04) рішення від 15 липня 2010 року (набуло статусу остаточного від 15 жовтня 2010 року), п.п. 28-32).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Вивчивши підстави заявленого відводу, співставивши його з матеріалами справи у контексті положень ч. 5 ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого відводу судді Ченцової С.М., питання про відвід судді відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 258, 260, 352-355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ченцової С.М. визнати необґрунтованою та передати до канцелярії суду для визначення її розгляду іншим суддею із складу суду у визначеному ст. 33 ЦПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти її змісту можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С. М. Ченцова