Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2022 р. Справа153/1518/21

Провадження2/153/324/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ямпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокат Головенько В.П., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ямпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та проживали в м.Вормс, Німеччина. Під час перебування у шлюбі відповідач завагітніла та повернулась в Україну народжувати дитину. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , якому позивач постійно надавав матеріальну допомогу та направляв кошти на ім`я відповідача. Однак, як стало відомо позивачеві, відповідач зареєструвала їх спільного сина вказавши прізвище дитини « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_3 », прізвище батька дитини також вказала « ОСОБА_9 ». В підтвердження того, що позивач є батьком ОСОБА_3 , позивач зробив ДНК тест, в якому підтвердилося, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 . Крім цього, факт того, що ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_1 , відповідач підтвердила в судовому засіданні в Ямпільському районному суді Вінницької області під час допиту її при виконанні окремого доручення німецького дільничного суду м.Вормс в справі про розірвання шлюбу. Однак, відповідач відмовляється внести зміни до актового запису щодо батька дитини. Вважаючи права ОСОБА_1 порушеними, позивач просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внести зміни до актового запису про народження №61 від 01.06.2017, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був виданий Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та записати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Ім`я, по батькові, дату та місце народження дитини, відомості про матір дитини залишити без змін та видати свідоцтво про народження. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.04.2016. Вона погоджується з тим, що за час перебування у шлюбі із відповідачем ОСОБА_1 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини є відповідач. 17.12.2018 рішенням Дільничного суду Вормс, шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач з ними не проживає, оскільки постійно проживає у Федеративній республіці Німеччина, м.Вормс. В період з квітня 2019 року по березень 2021 року відповідач ОСОБА_1 перераховував кошти на її ім`я. На теперішній час відповідач ОСОБА_1 не приймає участі у вихованні дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є підприємцем та отримує хороший дохід від підприємницької діяльності. У разі ухвалення судом рішення за первісним позовом про визнання відповідача ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неї є всі законні підстави просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі однієї четвертої частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позову до суду, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Головенько В.П., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

В матеріалах справи наявна заява представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Головенька В.П. за вх.№199 від 11.01.2022 (а.с.107) про розгляд справи без участі їхньої сторони, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та позивач за зустрічним позовом та її представник - адвокат Вітвіцький О.Ю. надали суду заяву, вх.№693 від 03.02.2022, в якій просили справу розглянути без їхньої участі. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково, а саме: відмовити в частині зміни прізвища дитини. Заявлені зустрічні позовні вимоги про стягнення аліментів підтримують та просять їх задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ямпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву за підписом начальника відділу Денисової Ю., вх.№7915 від 30.11.2021, в якій вона просить справу розглянути без її участі. Стосовно заявлених вимог покладається на розгляд суду.

25.10.2021 за вх.№7017 відповідач ОСОБА_2 надала відзив, в якому вказала, що вона категорично заперечує проти позовних вимог в частині зміни прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Вказане прізвище дитини при реєстрації її народження, було записано з її слів у порядку ст.135 СК України. Дитина постійно проживає разом з нею, ідентифікує себе за прізвищем « ОСОБА_3 ». Відповідач із дитиною не спілкується, прізвище, яка має сьогодні дитина - « ОСОБА_3 », ніяким чином не порушує прав позивача як батька та на можливість брати ним участь у вихованні та утриманні дитини. Відповідач вважає, що доцільності у зміні прізвища немає. Позовні вимоги, заявлені позивачем в частині зміни прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » є безпідставними та необґрунтованими. Щодо позовних вимог в частині визнання батьківства та у зв`язку із чим внести зміни в актовий запис про народження №61 від 01.06.2017, записавши батьком дитини ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 не заперечує.

Заяви, клопотання: заява про вступ у справу як представника позивача у первісному позові; клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування доказів; клопотання представника позивача про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та його представника; заяви представника третьої особи про розгляд справи без її участі; заява представника позивача за зустрічним позовом про відкладення розгляду справи; заява відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи; заява відповідача за первісним позовом про зупинення провадження у справі; зустрічна позовна заява; заява представника позивача за первісним позовом про розгляд справи без його участі; заява позивача за зустрічним позовом про прийняття до розгляду зустрічний позов та розгляд його разом із первісним позовом; заява представника позивача за первісним позовом про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

Інші процесуальні дії у справі: залишення позовної заяви без руху; відкриття загального позовного провадження, призначення підготовчого судового засідання, витребування доказів; відмова у прийнятті зустрічного позову; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; скасування ухвали про повернення зустрічної позовної заяви та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду; прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом та відкладення судового засідання; відмова в задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, про що постановлено ухвали окремими документами.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії протоколу судового засідання від 25.07.2018 встановлено, що Ямпільський районний суд Вінницької області (суддя Любинецька-Онілова А.Г.) розглянув доручення німецького дільничного суду міста Вормс про вручення судових документів ОСОБА_2 у вказаному судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що у неї з позивачем є спільна дитина - син, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Із копії свідоцтва про зміну імені, серія НОМЕР_1 , виданого 01.11.2017 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.6).

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №4 встановлено, що відповідно до актового запису №61, складеного 01.06.2017 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_9 , громадянина України (а.с.7).

Із копії експертного заключення про біологічне батьківство №МG18-46949/С1F1 від 24.05.2018 встановлено, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_3 складає 99,9999% (а.с.8).

Із копії рішення Дільничного суду м.Вормс по справі №3F 283/17 встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.04.2016 в м.Копенгагені (Данія) розірвано (а.с.9, 10).

Із копії актового запису про народження №61 від 01.06.2017 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль Вінницької області народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.42).

Вказані докази відповідають вимогам ст.ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.5 Сімейного кодексу України Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Судом встановлено, що відповідно до копії експертного заключення про біологічне батьківство №МG18-46949/С1F1 від 24.05.2018, ймовірність батьківства ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_3 складає 99,9999% (а.с.8), тобто, позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 . Також факт батьківства позивача ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_3 підтвердила відповідач у своєму відзиві (а.с.46).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Ямпіль Вінницької області, є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Відповідно до п.2.16.4., п.2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу.

Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині внесення змін до актового запису про народження №61 від 01.06.2017 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був складений Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, та записати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Що стосується вимоги позивача про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », суд виходить з наступного.

Статтею 145 СК України установлено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.ч. 3,5 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

За приписами ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Батько та мати дитини мають різні прізвища. Згідно з поясненнями сторін, вони не дійшли згоди щодо того, яке прізвище повинно бути визначене дитині.

На даний час, відповідно до актового запису про народження №61 від 01.06.2017, прізвище дитини визначене як « ОСОБА_3 ».

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Аналіз норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає або ні, її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.

Обґрунтування позовних вимог позивач зводить лише до позиції, що він є біологічним батьком, а тому повинні бути внесені відповідні зміни у прізвищі дитини, не беручи до уваги інтереси дитини. Суд вважає, що позовні вимоги в частині внесення змін в актовий запис щодо зміни прізвища дитини не можуть бути задоволені, оскільки це не відповідатиме інтересам дитини.

Дитина ідентифікує себе з прізвищем « ОСОБА_3 », зміна прізвища може негативно вплинути на емоційний стан дитини, крім того, відмова у задоволенні позову в цій частині, жодним чином не вплине на обсяг прав, інтересів та обов`язків позивача щодо дитини.

Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року у справі № 365/322/17 вказав, що оскільки дитина від народження проживає з матір`ю та має прізвище матері, позивачем не доведено необхідність такої зміни, а також того, що зміна прізвища буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне в цій частині позовних відмовити.

Стосовно заявленої вимоги щодо видачі свідоцтва про народження, суд виходить з того, що видача свідоцтв про народження є виключно дискреційними повноваженнями органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Як вбачається зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

У відповідності до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Отже, для отримання нового свідоцтва про народження дитини, позивачеві буде необхідно звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому чинним законодавством.

Виходячи з наведеного, суд має підстави для відмови у задоволенні вказаної позовної вимоги.

За правилами передбаченими ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ямпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства - задоволені частково, а саме: визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалено внести зміни до актового запису про народження №61 від 01.06.2017 про народження ОСОБА_3 .

Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач добровільно не надає кошти на його утримання.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є малолітня дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, стосовно якого відсутні відомості про його непрацездатність, стан здоров`я, про наявність у нього інших утриманців, а тому відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Суд вважає суму аліментів 1/4 (одна четверта) всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про стягнення аліментів 25 жовтня 2021 року за вхід.№7018, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 25 жовтня 2021 року.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" на момент подачі позовної заяви до суду, у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд має підставу допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 223, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ямпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження №61 від 01.06.2017 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був виданий Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та записати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) - НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ямпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 50, м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, 24500, .

Повний текст рішення складено 08 лютого 2022 року.

Суддя Р.В. Швець