КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5369/2022
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року про повернення до стадії підготовчого засідання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

19 січня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , в якій заявник просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року про повернення до стадії підготовчого засідання у справі № 752/12952/14-ц та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Київським апеляційним судом було витребувано матеріали справи, які на даний час надійшли з Голосіївського районного суду м. Києва.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Наведені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 і повинні враховуватися апеляційним судом.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У вказаному переліку (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) не зазначена ухвала суду першої інстанції про повернення до стадії підготовчого засідання, як така, що може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про повернення до стадії підготовчого засідання не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на неї можуть включатися до доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Крім того, предметом апеляційного оскарження може бути ухвала, постановлена як окремий процесуальний документ, і яка відповідає вимогам ст. 260 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4, 5, 8 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання. Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.

З протоколу судового засідання від 11 травня 2021 року вбачається, що судом першої інстанції прийнято в провадження заяву про зміну предмету позову, в зв`язку з чим встановлено відповідачам строк для подання відзиву, стороні позивача - строк для подання відповіді на відзив та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05 липня 2021 року (а. с. 188 - 190 т. 5).

Даних про те, що 11 травня 2021 року судом було постановлено ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про повернення до стадії підготовчого засідання матеріали справи та протокол судового засідання не містять.

При цьому письмові зауваження щодо неповноти або неправильності запису в протоколі судового засідання відповідно до положень ст. 249 ЦПК України відповідачем ОСОБА_1 або іншими учасниками справи до суду першої інстанції не подавались.

Судові рішення, які не ухвалювались судом, не можуть бути об`єктом апеляційного оскарження.

З наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду першої інстанції, яка відсутня в матеріалах справи, тобто відсутній предмет апеляційного оскарження.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року про повернення до стадії підготовчого засіданнянеобхідно повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року про повернення до стадії підготовчого засідання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» до ДП «Долмарт Україна», ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: