Справа № 191/160/22
Провадження № 2-з/191/8/22
У Х В А Л А

іменем України

21 січня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши заяву адвоката Мариної Аліни Олексіївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

19.01.2022 року до суду з заявою про забезпечення позову звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Марина А.О., мотивуючи свої вимоги тим, що до Синельниківського міськрайонного суду нею, разом з заявою про забезпечення позову, подана позовна заява до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

Між позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договори:

1.б/н від 01.01.2009 року, договір продовжено від 25 грудня 2018 року шляхом внесення зміни та доповнення до основного договору про оренду земельної ділянки, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №827842 від 05.11.2008 року, власник ОСОБА_1 )( Договір №1);

2.б/н від 01.01.2009 року, договір продовжено від 25 грудня 2018 року шляхом внесення зміни та доповнення до основного договору про оренду земельної ділянки, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №827843 від 05.11.2008 року, власник ОСОБА_1 ) (Договір №2);

3.б/н від 08.02.2012 року про оренду земельної ділянки, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю Серія І-ДП №058470 від 21.12.2001 року, власник ОСОБА_3 ) (Договір №3).

Згідно умов Договору №1 (п. 1, 2, 3, 4, 5, 6), Договору №2 (п. 1, 2, 3, 4, 5, 6): Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва з - площею 5.0800 гектари кадастровий №:01:003:0435, земельна ділянка розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради; площею 5.0700 га. кадастровий №:01:003:0434, земельна ділянка розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради.

Також, Договору №3 (п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7) Орендодавець, надає а Орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 5.8300 гектари, кадастровий №:01:003:0272, земельна ділянка розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради.

Зазначені земельні ділянки були передані ОСОБА_1 в оренду ОСОБА_2 .

Позивачем ОСОБА_1 встановлено, що фактично внесення орендної плати за Договором №1, Договором №2, Договором №3, здійснювалась орендарем ОСОБА_2 не в повному обсязі, тобто орендна плата вносилась за договори без урахування індексу інфляції, а також відсутня оплата за 2011 рік по Договору №1, Договору №2, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Позивача за період з 1 кварталу 2009 року по 3 квартал 2021 року. Також зазначено, що відповідач не виконує договірні зобов`язання, а саме несвоєчасно сплачує орендну плату за Договором 1, Договором №2 починаючи з 2011 року та за Договором №3 починаючи з 2012 року по 2022 рік. Систематична несплата орендної плати може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

На сьогоднішній день відповідач, користується земельними ділянками, кадастровий: №:01:003:0435; №:01:003:0434; №:01:003:0272, які належать позивачу. Через декілька місяців розпочнеться проведення комплексу весняно-польових робіт та сезонного посіву сільськогосподарських культур, та у разі здійснення засіву зазначених земельних ділянок відповідач здійснюватиме повернення спірних земельних ділянок тільки після збору врожаю, що в свою чергу ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та не дасть можливість ефективного захисту прав позивача.

Позивач вважає, що належним способом забезпечення позову буде заборонити відповідачу користуватися зазначеною земельною ділянкою, а саме: здійснювати будь-який обробіток ґрунту, вирощування сільськогосподарських культур та/або збирати врожай на даній земельній ділянці, до закінчення розгляду справи судом та набрання законної сили рішення суду.

В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст.149-150 ЦПК України просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ФОП ОСОБА_2 користуватися земельними ділянками: земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради, площею 5.0800 гектари, кадастровий №:01:003:0435; земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради, площею 5.0700 гектари, кадастровий №:01:003:0434; земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради, площею 5.8300 гектари, кадастровий №:01:003:0272, а саме: здійснювати будь-який обробіток ґрунту, вирощування сільськогосподарських культур та/або збирати врожай на зазначених земельних ділянках, до закінчення розгляду судом справи та набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дана норма повною мірою діє при вирішенні питання про забезпечення позову, тобто особа, яка просить про вжиття таких заходів, повинна додати докази на підтвердження необхідності вжиття певного виду забезпечення позову.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволенні позову; імовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, окрім позивача.

Вивчивши заяву адвоката Мариної А.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150,152, 153, 157 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Мариної Аліни Олексіївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Заборони ФОП ОСОБА_2 користуватися земельними ділянками: земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради, площею 5.0800 гектари, кадастровий №:01:003:0435; земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради, площею 5.0700 гектари, кадастровий №:01:003:0434; земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Новоолександрівської сільської ради, площею 5.8300 гектари, кадастровий №:01:003:0272, а саме: здійснювати будь-який обробіток ґрунту, вирощування сільськогосподарських культур та/або збирати врожай на зазначених земельних ділянках, до набрання чинності рішенням суду.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Т. В. Прижигалінська