Справа № 522/8043/20
Провадження № 2/522/766/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевикладеним позовом, який обґрунтовує наступним.

27 квітня 2020 року відповідачкою ОСОБА_2 в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 у публічній групі «Типичний Моряк» була розміщена публікація про те, що ОСОБА_2 ввідає особисті речі ОСОБА_1 .. Особиста сторінка у соціальній мережі «Вкнтакте» ОСОБА_2 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5. В той же день під вищезазначеною публікацією була розміщена інформація наступного змісту відносно ОСОБА_1 (мовою оригіналу - російська): « ОСОБА_3 , ему уже не пригодится… ОСОБА_1 подделывал штампы, печати и подписи в Лог-буке, дорисовывая рейсы - стремная тема».

Аналіз коментаря під вищезазначеною публікацією дозволяє зробити наступний висновок про те, що була поширена певна інформація, яку можна резюмувати у наступному вигляді:

ОСОБА_1 підробляв штампи, печатки та підписи в лог-буці, дописуючи собі рейси, як моряк.

Відповідачем була поширена не провірена та неправдива інформація, яка не відповідає дійсності. Така неправдива інформація порушує ст. 62 Конституції України, може суттєво зашкодити у майбутньому на ОСОБА_1 як на моряка у матеріальному та репутаційному плані, оскільки маючи таку репутацію він може втратити роботу у компаніях, від яких він ходить у рейси.

З урахуванням викладеного, просить:

1. Визнати недостовірною інформацією та такою, що порушує особисті майнові права ОСОБА_1 поширеною ОСОБА_2 у соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме (мовою оригінала - російська): « ОСОБА_1 подделывал штампы, печати и подписи в Лог-буке, рисовывая рейсы».

2. Зобов`язати Відповідача - ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 у спосіб, який відповідає способу поширення інформації, а саме зобов`язати ОСОБА_2 на своїй сторінці у соціальній мережі «Вконтакте» ІНФОРМАЦІЯ_5 та у публічній групі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у соціальній мережі «Вконтакте» ІНФОРМАЦІЯ_6, а також на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook»: ІНФОРМАЦІЯ_3 - протягом 10-ти днів з дати набрання законної сили рішення суду поширити повідомлення -вступного змісту:

Українською: «Інформація, яка була поширена мною ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно ОСОБА_1 , є недостовірною та неправдивою, прошу вибачення перед ОСОБА_1 »

Російською: « Информация , которая была распространена мной ІНФОРМАЦІЯ_4 относительно ОСОБА_1 , является недостоверной и ложной. Прошу прощения перед ОСОБА_1»

3. Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840,40 грн.

По справі відкрито провадження, розгляд справи призначено проводити в cпрощеному порядку.

09.11.2020 року відповідачка звернулась до суду з письмовою заявою про долучення до матеріалів справи наступних документів: копії свого паспорта; скріншот особистої сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» ОСОБА_2 (id НОМЕР_4 ); копія талону повідомлення до Шевченківського ВП; копію заяви -повідомлення до Шевченківського ВП; копію витягу з Єдиного реєстру Досудових розслідувань № 0001189 від 22.06.2020; скріншот плагіатної сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» (іd НОМЕР_6); скріншот листування у месенджері «Telegram» з сусідами.

В судовому засіданні 22.02.2021 року та 13 травня 2021 року в ході розгляду справи по суті позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідачка заперечувала проти задоволення позову, оскільки відомості на сторінці соціальної мережі «Вконтакте» від ії імені зроблені не нею. Зазначає, що 26 квітня 2020 року вона звернулась з письмовою заявою до Шевченківського ВП Приморського в м. Одесі ГУНП в Одеській області в зв`язку з крадіжкою з квартири в якій вона мешкає побутової техніки, в тому числі системного блоку від комп`ютера. Зазначає, що ії особиста сторінка в соціальній мережі за id НОМЕР_4.

В судове засідання 03 лютого 2022 року учасники справи повторно не явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

18 січня 2022 року до суду надійшло клопотання відповідачки про розгляд справи за ії відсутністю, також просить відмовити у задоволені позову.

03 лютого 2022 року до суду надійшла письмова заява представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Справа розглянута на підставі матеріалів справи та за відсутності учасників справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої та другої статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно до статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Стаття 12 Загальної декларації прав людини проголошує, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання в його особисте та сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його життя, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань. Особисте життя будь-якої людини, навіть тісно пов`язане з громадським, тим не менш у ньому не розчиняється, і має свої межі. Надаючи широкі можливості реалізації свободи слова і поширенню інформації, Конвенція закріпила положення про те, що свобода слова одночасно передбачає відповідні обов`язки і відповідальність. Головним обмеженням у регулюванні цього питання є право на недоторканність приватного життя.

Як роз`яснює п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи" відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.15 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Як зазначає позивач, у соціальній мережі «Вконтакте» Інтернет користувач « ОСОБА_2 », поширила публікацію такого змісту «за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 у публічній групі «Типичний Моряк» була розміщена публікація про те, що ОСОБА_2 ввідає особисті речі ОСОБА_1 .. Особиста сторінка у соціальній мережі «Вкнтакте» ОСОБА_2 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5. В той же день під вищезазначеною публікацією була розміщена інформація наступного змісту відносно ОСОБА_1 (мовою оригіналу - російська): « ОСОБА_3 , ему уже не пригодится… ОСОБА_1 подделывал штампы, печати и подписи в Лог-буке, дорисовывая рейсы - стремная тема». Відповідачем була поширена не провірена та неправдива інформація, яка не відповідає дійсності.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись з позовом до суду позивач на підтвердження заявлених вимог, посилалася на скриншоти зі сторінки відповідача з соціальної мережі «Вконтакте», що зроблені на персональній сторінці (акаунті) ОСОБА_2 , як на підставу підтвердження вини останньої в розповсюдженні неправдивої інформації.

В якості доказів суду надано позивачем:

Скріншот № 1 (публікація у публічній групі «ІНФОРМАЦІЯ_7» у соціальній мережі «Вконтакте» ІНФОРМАЦІЯ_1):

Скріншот № 2 (коментарій під публікацією у публічній групі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у соціальній мережі «Вконтакте» ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

Скріншот № 3 (особиста сторінка у соціальній мережі «Вконтакте» ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 );

Скріншот № 4 (підписки ОСОБА_2 у соціальній мережі «Вконтакте»);

Скріншот № 5 (публічна група «ІНФОРМАЦІЯ_7» у соціальній мережі «Вконтакте» - ІНФОРМАЦІЯ_6 );

USB-флеш-накопичувач з посиланнями у соціальній мережі «Вконтакте».

Відповідачка категорично заперечувала факт розповсюдження неправдивої інформації щодо позивача в Інтернеті та своє відношення до розміщеної на сторінці в соціальній мережі «Вконтакте» від ії імені неправдивої інформації стосовно позивача, оскільки така не є ії персональною сторінкою . ії персональна сторінка id НОМЕР_4.

Також суду надано відповідачкою ОСОБА_2 в якості доказів: скріншот особистої сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» ОСОБА_2 (id НОМЕР_4 ); копія талону повідомлення до Шевченківського ВП; копію заяви -повідомлення до Шевченківського ВП; копію витягу з Єдиного реєстру Досудових розслідувань № 0001189 від 22.06.2020; скріншот плагіатної сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» (іd НОМЕР_6) з проханням про ії видалення; скріншот листування у месенджері «Telegram» з сусідами.

Позивач не надав будь-яких інших об`єктивних доказів поширення негативної інформації саме відповідачкою, окрім як роздруківок інформації з «Вконтакте».

Незважаючи на те, що сторінка у «Вконтакте» була створена від імені ОСОБА_2 , проте в соціальній мережі Вконтакте може зареєструватись будь-яка особа та під будь-яким іменем, відтак, створити та підтримувати сторінку відповідача, у тому числі шляхом розміщення інформації та фотознімків, могла будь-яка особа, встановити яку під час розгляду даної справи є неможливим.

Крім того, рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яке введено в дію Указом Президента України від 28 квітня 2017 року Інтернет-провайдерам заборонено надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до соціально-орієтованих ресурсів зокрема «Вконтакте» (www.vk.com).

Отже, заявлені вимоги про визнання недостовірною інформацію про ОСОБА_1 , яка була викладена в соціальній мережі «Вконтакте» є безпідставними, тому суд відмовляє і їх задоволені.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3-7, 9-13, 76-81,133, 141, 178, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2022 року.

Суддя Р.Д. Абухін

03.02.2022