Справа № 310/8317/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2022 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі: Приходько І. С.

за участі представника позивача адвоката Ємельяненко С. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23. 10. 1993 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 30. 11. 2004 року вона є власницею квартири АДРЕСА_1 .

В квартирі значаться прописаними крім неї - її донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 , які фактично не проживають з липня 2007 року, виїхали на інше місце проживання, своїх речей в квартирі не тримають, за місцем реєстрації не з`являються, грошових коштів на утримання квартири не надають.

Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов і пояснила, що ОСОБА_1 мешкає у вказаній квартирі одна, реєстрація доньки та онуки не дає їй змогу оформити субсидію. Відповідачки виїхали за межі України ще у 2007 році, у квартирі своїх речей не тримають, комунальні послуги за сплачують, інтересу до квартири не проявляють.

Відповідачі повторно до суду не явилися, про дату слухання справи сповіщені належним чином на сайті Бердянського міськрайонного суду, причини неявки не повідомили, відзиву на позов не надали, тому суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суду показали, що знають сім`ю ОСОБА_1 більше 20 років. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 їх донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 у 2007 році виїхали з квартири і більше ніколи не поверталися, у них своє життя, матір`ю не опікуються. ОСОБА_1 є інвалідом, пересувається на візку, потребує постійного догляду, тому вони, як друзі, постійно їй допомагають. Знають, що вона оплачує комунальні послуги за свої кошти, а донька і онука ніяким чином їй не допомагають.

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого виробничим об`єднанням «Азовкабель» 23 жовтня 1993 року, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30. 11. 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Чуєвою Т. Т., реєстр № 1-736, жила квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно БПТІ від 08. 12. 2004 року, реєстраційний номер 8300678, копією технічного паспорту на квартиру, та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02. 09. 2021 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 16. 08. 2021 року № 1221, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, за вказаною адресою значаться зареєстрованими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 2007 році виїхали з квартири за межі України на постійне місце проживання, інтересу до квартири не виявляють.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Позивач стверджує, що у них з відповідачами відсутня будь - яка домовленість щодо строків не проживання останніх у квартирі.

Відсутність відповідачів з 2007 року в квартирі, що належить позивачу, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

За таких обставин, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають в квартирі позивача більше 15 років, інтересу до житла не проявляють, виїхали на інше постійне місце проживання, обставини, викладені в позовній заяві, не спростували, суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі, що належить ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 258 - 265, 268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 15. 02. 2022 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко