Справа № 219/949/22
Провадження № 2-з/219/53/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Гуревичем М.Г., про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до подання позовної заяви, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2022 адвокат Гкревич М.Г. звернувся до Артемівського міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, у якій просить зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67935549 за виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 11528, вчиненим 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 23 928,79 грн., а також стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 529,00 грн. і основної винагороди приватного виконавця в сумі 2 393,00 грн., що здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б., а також заборонити проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , заборонити проводити утримання грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 та заборонити вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67935549 до пред`явлення позовної заяви та на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчого напису нотаріусу, яки є виконавчим документом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З доданих до заяви документів вбачається, що 25.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. на підставі виконавчого напису за № 11528, вчиненого 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., винесено постанову у виконавчому провадженні № 67935549 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , який вона отримує у Управління освіти Соледарської міської ради, на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в рахунок заборгованості за кредитним договором № 002-04042-210311 від 21.03.2011 у сумі 23 928,79 грн., а також основної винагороди виконавця в розмірі 2 393,00 грн. та мінімальних витрат на виконавче провадження в сумі 529,00 грн. (а.с.5-6).

Представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 взагалі не визнає наявність будь-якої заборгованості перед АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у зв`язку з чим вказана заборгованість не є безспірною, а тому за такими вимогами виконавчий напис не міг бути вчинений. У зв`язку з цим заявник має намір оскаржити вказаний виконавчий напис шляхом подання до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що здійснення виконавчих дій зі стягнення зазначених вище сум до моменту вирішення спору щодо правомірності вчинення виконавчого напису знівелює суть відповідного судового розгляду та в майбутньому унеможливить виконання рішення у разі задоволення відповідного позову.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

У статті 11 ЦПК України надано визначення пропорційності у цивільному судочинстві, згідно до якого суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу та забороною вчиняти певні дії.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 148-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Гуревичем М.Г., про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до подання позовної заяви задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом:

зупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 23 928,79 грн., яке здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. у виконавчому провадженні № 67935549 на підставі виконавчого напису за № 11528, вчиненого 27.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.,

зупинення стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій в сумі 529,00 грн. і основної винагороди приватного виконавця в сумі 2 393,00 грн., що здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. у виконавчому провадженні № 67935549,

заборони проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , проводити утримання грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 та вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67935549 до пред`явлення позовної заяви та на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України вона повинна пред`явити позов на забезпечення якого було подано вище вказану заяву протягом десяти днів, а в разі не вчинення зазначених дій, заходи забезпечення позову вжиті судом підлягають скасуванню (ч.13 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Шевченко