Справа 688/152/22
№ 2/688/248/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гімназії №5 Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гімназії №5 Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу від 05.11.2021р. № 25-к/тр щодо відсторонення від роботи за відсутності профілактичного щеплення проти COVID-19.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що працює на посаді асистента вчителя в Гімназії №5 Шепетівської міської ради Хмельницької області. Наказом Гімназії №5 Шепетівської міської ради Хмельницької області від 05.11.2011 за №25 к/тр «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » її відсторонено від роботи з тих підстав, що вона відмовилась надати медичну документацію на підтвердження щеплення COVID-19. Вказує, що статтею 46 КЗпП України не передбачено такої підстави відсторонення як відмова працівника від щеплення проти Covid-19, перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, визначений ст.46 КЗпП України, є вичерпним. Крім того, оспорюваний наказ грубо порушив ч.1 ст.49-2 КЗпП України оскільки фактично відповідач попередив її про зміну істотних умов праці лише за тиждень, а не за два місяці. Також в трудовому договорі відсутній її обов`язок робити профілактичні щеплення від COVID-19. Вказує, що порядок відсторонення працівників визначається ст.27 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та у разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних осадових осіб державної санітарної епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Відповідне подання сторони не отримували. Вважає оскаржуваний наказ незаконним та таким, що грубо порушує право на працю і супутні соціальні права, зокрема, право на життя, гарантовані Конституцією України. Крім того, у зв`язку тим, що в Україні не введено воєнного чи надзвичайного стану, покладений на керівника (роботодавця) обов`язок забезпечити відсторонення особи, яка не є щепленою від Covid-19, суперечить Конституції України. Також, щеплення проти Covid-19 не є обов`язковими згідно календаря щеплень та є добровільним для усіх груп населення та професійних груп, будь-яка дискримінація у сфері праці, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно, зокрема від стану здоров`я, не допускається. Вказує, що стадії випробовування вакцин ще не закінчились, застосування їх людям означає, що ці випробовування проводяться безпосередньо на них, а вона не бажає брати участь в експериментах-випробовуваннях над її тілом. Крім того, кожна з вакцин має широкий спектр побічних негативних наслідків для здоров`я, які старанно приховуються. Дана вакцинація є ризикованою медичною процедурою, оскільки вакцини не пройшли четвертої основної фази досліджень - вивчення побічних ефектів і протипоказань, тому є «примусовим» медичним експериментом над громадянами України. Відмова від участі в таких експериментах не може бути підставою для відсторонення від роботи та/або позбавлення заробітної плати.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснила, що відмовилася вакцинуватися будь-якою вакциною за власним переконанням, довідки про наявність протипоказань до щеплення у неї немає, вважає карантин незаконним, а відтак підстави для її відсторонення неправомірними, наказ про відсторонення її від роботи отримала 05.11.2021 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечувала, та пояснила, що позивачка безпосередньо працює з дітьми з особливими потребами, які є вразливою категорією до інфекційних хвороб, а тому для продовження роботи в умовах карантину мала надати документ про щеплення від COVID-19, про що була попереджена 29.10.2021 року, в зв`язку з ненаданням такого документу була відсторонена від роботи наказом від 05.11.2021 року.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 20.07.2007 року прийнята вихователем за строковим договором в Шепетівський пансіон, 03.09.2018 року переведена на посаду асистента вчителя в класі з інклюзивним навчанням (на 1 ставку), Шепетівську спеціалізовану школу-інтернат 1-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів Хмельницької області перейменовано в Гімназію №5.

Згідно повідомлення від 29.10.2021 №12 Гімназією №5 Шепетівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_1 29.10.2021 року повідомлено про необхідність надання документ на підтвердження профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про протипоказання до щеплення.

Наказом №25-к/тр від 5 листопада 2021 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 8 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від Covid-19 без збереження заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу або перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, визначених законодавством.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані: а) піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; б) у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Згідно з ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники:

1)центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів;

2)місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів ;

3)закладів вищої, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти; закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності;

4)підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади;

5)установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів;

6)підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83.

Ст.3 Конституції України гарантовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Ст.43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Це право забезпечується обов`язком держави створювати громадянам умови для повного його здійснення, гарантувати рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовувати програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах;

Згідно зі ст.3 Закону України «Про освіту» кожен має право на якісну та доступну освіту. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття професійної (професійно-технічної) освіти.

Здобувачі освіти згідно зі ст.53 Закону мають право на безпечні та нешкідливі умови навчання.

В силу положень ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлення карантину віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Оцінка правомірності введення карантину в України не входить до компетенції суду.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 і №677 від 29 червня 2021 року, що встановлюють нові карантинні обмеження для запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, які набрали чинності з 20 вересня 2021 року: у разі введення «жовтого» рівня епідемічної небезпеки відвідування закладів освіти здобувачами освіти буде дозволено за умови наявності не менше як у 100% працівників закладу освіти документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, чи міжнародного, внутрішнього або іноземного сертифіката; у разі введення «червоного» рівня епідемічної небезпеки відвідування закладів освіти здобувачами освіти буде дозволено, якщо 100% працівників закладу освіти матимуть документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, чи міжнародний, внутрішній або іноземний сертифікат.

Зважаючи на це, завданням держави є забезпечення дотримання оптимального балансу між реалізацією права особи на приватність через відмову від обов`язкової вакцинації та правами і інтересами інших осіб на освіту та охорону здоров`я.

Отже, саме життя, здоров`я і безпека людини визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні, а не право на працю. Вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 53 Конституції України, слід визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на працю. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я її громадян.

Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236

«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти Covid-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти Covid-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти Covid-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти Covid-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти Covid-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірний наказ про відсторонення позивачки від роботи є таким, що відповідає нормам законодавства.

Не заслуговують на увагу посилання позивачки на те, що наказом від 05.11.2021 року № 25-к/тр порушено вимоги ч.1 ст.49-2 КЗпП України щодо попередження працівника не пізніше ніж за 2 місяці щодо істотної зміни умов праці працівника.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено обов`язок роботодавця попередити працівника не пізніше ніж за два місяці про наступне звільнення.

Відтак, відсторонення від роботи не є звільненням з роботи, а є лише тимчасовим увільненням працвника від виконання своїх трудових обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України зміною істотних умов праці вважається зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад, тощо.

Відсторонення від роботи не можна вважати зміною істотних умов праці, оскільки носить тимчасовий характер та передбачає збереження існуючих умов праці для працівника після усунення умов, що були підставою для відсторонення.

Відсторонення від роботи не можна вважати дискримінацією працівників за станом здоров`я, оскільки не пов`язане зі станом здоров`я працівника, носить профілактичний характер та має за мету запобігання негативним наслідкам у вигляді розповсюдження інфекційної хвороби.

За таких обставин, підстав для скасування наказу № 25-к/тр від 05.11.2021 року про відсторонення позивачки від роботи судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 206, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.

Суддя Н.Л. Стаднічук