КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа №755/692/19 головуючий у суді І інстанції: Яровенко Н.О.

провадження №22-ц/824/5615/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

07 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в справі зазаявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району міста Києва» за участю третіх осіб директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району міста Києва» Швейгера Ярослава Леонідовича, Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про визнання переведення на іншу роботу незаконним, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язати видати дублікат трудової книжки,-

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 рокув задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року по справі №755/692/19 у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції 24 січня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу через суд апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 24 січня 2022 року визначено суддів, які входять до складу колегії: головуючий суддя Сушко Л.П., судді: Гаращенко Д.Р., Сліпченко О.І.

25 січня 2022 року Київським апеляційним судом витребувано цивільну справу №755/692/19.

02 лютого 2022 року справа надійшла на адресу Київського апеляційного суду.

Згідно довідки, складеної помічником судді, суддя Сушко Л.П. у період з 03 лютого 2022 року по 04 лютого 2022 року перебувала у відпустці.

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Сушко Л.П.

Заява мотивована тим, що суддя Сушко Л.П. не може брати участь у розгляді справи, оскільки нею було порушено порядок відкриття провадження, а саме, не відкрито провадження у справі у п`ятиденний строк з дня надходження апеляційної скарги.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року, №33949/02, §49-52,) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободповинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, саме лише посилання ОСОБА_1 на не відкриття провадження у справі у п`ятиденний строк з дня надходження апеляційної скарги, з урахуванням витребування справи 25 січня 2022 року, надходженням справи 02 лютого 2022 року та перебуванням головуючого судді Сушко Л.П. з 03 лютого 2022 року по 04 лютого 2022 року у відпустці, не свідчить про неупередженість та необ`єктивність судді у розумінні ст. 36 ЦПК України.

Інших обставин, визначених ст. 36 ЦПК України, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заява не містить.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, питання про відвід судді відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Сушко Л.П. для автоматизованого розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України з метою визначення судді для її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко О.І. Сліпченко