Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"27" січня 2022 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Єрьоміної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 02.11.2021 року було арештовано його банківські рахунки. Із мобільного додатку «Дія» позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66464398 від 11.08.2021 року на підставі виконавчого напису №55206 від 11.06.2021 року приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у сумі 30244,40 грн., з яких: 500,00 грн. витрати на проведення виконавчих дій; 2704,00 грн. - винагорода приватного виконавця; 27040,00 грн. - сума за виконавчим написом нотаріуса.

Після ознайомлення із документами та сумою заборгованості за кредитним договором вказує про неправомірність видачі виконавчого напису нотаріусу, з тих причин, що сума заборгованості є завищеної та порушена процедура видачі виконавчого напису, а також не надано повного переліку документів, які визначені законом для його видачі.

На підставі цього просив виконавчий напис Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, який видано 11 червня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №55206, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», заборгованості за кредитним договором у розмірі 27040,00 гривень.

Також позивачем заявлене клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою суду від 02 грудня 2021 року задоволено.

Зупинено стягнення по виконавчому провадженню ВП №66464398 від 11.08.2021 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем з примусового виконання виконавчого напису № 55206 від 11.06.2021 року, виконаного приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Представник позивача - адвокат Мудрик О.М., яка діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги №1059528, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності.

У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 11 червня 2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №55206, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», заборгованості за кредитним договором у розмірі 27040,00 гривень

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник Олегом Івановичем від 22.10.2021 року за відкритим виконавчим провадженням ВП №66464398 з примусового виконання вказаного виконавчого напису звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує в Комунальній установі «Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К.Мацука».

При вирішенні спору суд виходить з таких положень законодавства.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли банкам звертатися до нотаріусу для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пункт 2 взагалі відсутній в діючому Переліку.

Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна керувалась нечинним та невірним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм частини 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат».

Отже в матеріалах судової справи відсутні та не були надані відповідачем та/або третьою особою - приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. будь-які докази, які б свідчили про наявність безспірної заборгованості позивача перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що давало б законні підстави для видачі нотаріусом виконавчого напису.

Тобто відповідач та третя особа, не прибувши в судове засідання та не представивши відзиву та документів в спростування позовних вимог та доведення перед судом своєї позиці, не довели законності та правомірності видачі оспорюваного виконавчого напису.

Таким чином, беручи до уваги, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису допущено порушення вимог статті 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» та помилкове застосування нечинного законодавства (пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172), а також з урахуванням принципу змагальності та обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відсутності доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Також, суд зазначає, що вимоги про відшкодування понесених ним витрат на оплату судового збору в розмірі 40,00 грн. (комісія Банку), а також витрати на поштові пересилання у розмірі 350 грн., задоволенню не підлягають, оскільки зазначені витрати позивача, не належать до судових витрат, передбачених ст. 133 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 суми сплаченого ним судового збору у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривні.

Керуючись ст.2-5, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №55206 від 11 червня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», заборгованості за кредитним договором у розмірі 27040,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 908,00 гривень, за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривень, а всього 1362,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок).

В іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко