РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/1306/21

Провадження № 2-о/181/2/22

"04" лютого 2022 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвінової Л.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що при зверненні до відділу обслуговування громадян №25 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в усній формі щодо надання консультації з питання виходу на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особа яка працювала трактористом - машиністом в сільськогосподарському виробництві, було виявлено, що в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 від 20 травня 1987 року не зазначено його дату народження, відсутній його підпис та печатка підприємства, яке видало йому трудову книжку. Відсутність зазначеної інформації в трудовій книжці колгоспника №121 від 20.05.1987 року буде підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах. Крім того, в архівній довідці від 22.03.2021 року №К-27-21 його прізвище, ім`я та по батькові, а також посада були зазначені російською мовою та із застосуванням скорочень, а бо ж взагалі не вказані. Вирішити питання у позасудовому порядку, або ж внести виправлення та отримати первинні документи, які б підтверджували їх належність він можливості не має, оскільки підприємство на даний час не існує, що унеможливлює подальше оформлення пенсії. Належність документів він підтверджує правовстановлюючими документальними доказами. ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності йому вказаних вище документів.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. На задоволенні заяви наполягають у повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надано суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечень по справі не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно копії трудової книжки колгоспника №121 від 20 травня 1987 року вбачається, що відсутня дата народження ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства, яке видало заявнику трудову книжку, крім того в архівній довідці від 22.03.2021 року №К-27-21, прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , а також його посада зазначені не повністю, і по різному, що у свою чергу ставить під сумнів належність заявнику вказаних документів та як наслідок буде підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Належність вказаних документів заявнику, підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями документів, а саме: копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26 липня 1997 року, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копією посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_3 та талону попередження до посвідчення тракториста-машиніста, копією довідки №32 від 15.03.2021 року виданою відділом надання соціальних послуг в Межівському районі Павлоградського МРЦЗ, копією архівної довідки №К-26-21 від 23.02.2021 року виданої відділом трудового архіву Синельниківської районної ради Дніпропетровської області, копією архівної довідки №К-27-21 від 23.02.2021 року виданої відділом трудового архіву Синельниківської районної ради Дніпропетровської області, копією довідки виданої ТОВ «Богданівське-М», копією архівної довідки №К-50 від 11.03.2021 року виданої архівним відділом Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, копією архівної довідки №К-51 від 11.03.2021 року виданої архівним відділом Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відповідно до яких вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою правильні, як ОСОБА_1 , а російською мовою як ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , трудової книжки колгоспника №121 від 20 травня 1987 року та архівної довідки від 22.03.2021 року №К-27-21 виданої відділом трудового архіву виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 293,294,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, ) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , трудової книжки колгоспника №121 на ім`я ОСОБА_1 , яка була заповнена 20 травня 1987 року, без відтиску печатки колгоспу «ім. Жданова», без зазначення його року народження.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , архівної довідки №К-27-21 від 22.03.2021 року виданої відділом трудового архіву виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області, у якій у відповідних графах слід читати: « ОСОБА_1 » та посада «тракторист - машиніст».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова