Справа № 366/3409/21
Провадження № 2/366/222/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

при секретарі Онищенко В.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись з позовом до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області в якому просять суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті бабусі - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх бабуся - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі звернулись до ОСОБА_4 , державного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду даної справи повідомлені належним чином. Відповідачем подано до суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд даної справи у без участі представника відповідача, позов визнали.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, представниками подано до суду клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено відповідний актовий запис № 151 /а.с.8/.

Із свідоцтва про народження, вбачається, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є - ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_7 /а.с.10/.

З наданого суду експертного висновку №056/2259-m від 22.11.2021р., зазначено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі випадки сплутування документально віддалених особових імен на зразок ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що мають спільне етимологічне походження, та похідних від них форм по батькові. Таке зближення (до ступеня змішування) відбувається здебільшого за посадництвом розмовних варіантів зазначених імен, а саме ряду гіпокористиків та демінутивів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і т.п., утворених від імен ОСОБА_3 або ОСОБА_9 / ОСОБА_9 або внаслідок фіксації в офіційних документах розмовного варіанта особового імені ОСОБА_16 . Ідентифікація записів базується на їх співвіднесенні з типовими явищами, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного особові імена по батькові ОСОБА_3 (копія паспорта, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_7 (свідоцтво про народження ОСОБА_5 , запис мати ОСОБА_7 ) в документах, з наданих для експертизи, є ідентичними /а.с.11/.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_5 .

Із свідоцтва про народження, вбачається, що ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком є ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_19 /а.с.12/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_20 29.10.2005 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, після реєстрації шлюбу, актовий запис №1921, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » /а.с.13/.

Із свідоцтва про народження, вбачається, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком є ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_19 /а.с.14/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_23 , 23.10.2004 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, після реєстрації шлюбу, актовий запис №1749, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » /а.с.15/.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що виконкомом Мар`янівської сільської ради Поліського району Київської області, актовий запис 01 /а.с.9/.

Судом встановлено, що позивачі є онуками ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ).

Постановою державного нотаріуса Іванківської районної нотаріальної контори Воробей Т.П. № 1072/02-31 від 28.11.2021 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок /а.с. 17/.

Згідно довідки № 307 від 29.11.2021 р., виданої виконкомом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, вбачається, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за померлою ОСОБА_3 /а.с.18/.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів.

Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Так, документом, який підтверджує належність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - є довідка № 307 від 29.11.2021 року видана виконавчим комітетом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області.

Також, із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,7 кв. м., житловою площею 55,6 кв. м.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і тому даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина, і яке було успадковане за законом його онукам ОСОБА_25 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті баби, вони набули право власності і на належний ОСОБА_3 вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і тому позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивачами у своєму позові просили судовий збір, який сплачений ними при подачі вказаного позову, залишити за ними, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», статтями 12,13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 в рівних частинах кожній (по Ѕ частці).

Будинок розміром: загальною площею 88,7 кв. м., в технічному паспорті літер «А», житлова площа 55,6 кв. м.,

Надвірні будівлі і споруди: прибудова «а1», ганок «а2», господарчий блок «Б», сарай «В», господарчий блок «Г», навіс «Е», сарай «Ж», вбиральня «З», погрібник «К», навіс «Л», літній душ «М», колодязь №1, свердловина №2, вигрібна яма №3, ворота №4, хвіртка №5, огорожа №6, хвіртка №7, огорожа №8, що знаходиться АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.01.2022 року.

Суддя: О.П. Гончарук