Єдиний унікальний номер 235/4335/21
Номер провадження 22-ц/804/444/22
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

м. Бахмут

справа № 235/4335/21

провадження № 22-ц/804/444/22

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач Управління соціального захисту населення Покровської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 235/4335/21 за позовом Управління соціального захисту населення Покровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року (суддя Хмельова С.М.), ухваленого в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В червні 2021 року Управління соціального захисту населення Покровської міської ради звернулося до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 11 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області із заявою про призначення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_1 . В заяві про призначення житлової субсидії та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідач вказав, що за вище зазначеною адресою мешкає 3 чоловіка. У довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.09.2015 р. було визначено, що за адресою: АДРЕСА_1 зазначено 3 чоловіка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначений, як такий, що зареєстрований, але не проживає. Відповідно до рішення від 19 жовтня 2015 року було призначено житлову субсидію з розрахунку на всіх членів сім`ї.

Заявою про призначення житлової субсидії, поданої та підписаної відповідачем передбачено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отриманих житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 000,00 грн), зобов`язуються протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, яка теж подана та підписана відповідачем, вбачається що особа, яка подала декларацію усвідомлює, що в разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі особа яка отримує вищезазначену допомогу зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії.

01 грудня 2016 року відповідач звернувся до управління з заявою про призначення субсидії та надав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначив, що за його адресою зареєстровано 2 чоловіка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично з ним не проживає. У довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.11.2016 було зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 2 чоловіка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі зазначених даних інспектором Покровської координаційної комунальної установи був складений акт від 16.12.16.р. № 5347 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований, але не проживає. Рішення про призначення субсидії від 11 січня 2017 року було призначено субсидію на ЖКП з розрахунку всіх членів сім`ї.

06 грудня 2018 року відповідач звернувся до управління з заявою про призначення субсидії та надав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначив, що адресою АДРЕСА_1 , він мешкає з дружиною - ОСОБА_3 . Відповідно до рішень про призначення субсидії: від 19 грудня 2018 року, від 25 січня 2019 року, від 05 квітня 2019 р., від 23 травня 2019 р., від 06 листопада 2019 року, від 21 листопада 2019 року, від 17 грудня 2019 року, від 25 лютого 2020 року, від 24 березня 2020 року, від 23 квітня 2020 року, від 25 травня 2020 року було призначено субсидію з розрахунку всіх членів сім`ї.

07 жовтня 2020 року відповідач повторно звернувся до управління з заявою про призначення субсидії та вказав, що мешкає з дружиною - ОСОБА_3 . Сектор реєстрації проживання фізичних осіб ЦНАП м. Покровська у довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16.10.2020 р. № 3822 зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 2 чоловіка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до рішень про призначення субсидії: від 11 листопада 2020 року, від 23 листопада 2020 року, від 02 грудня 2020 року було призначено субсидію на ЖКП з розрахунку всіх членів сім`ї.

В заявах відповідач надавав неправдиві відомості про склад сім`ї та йому неправомірно була призначена субсидія. В зв`язку з виявленим порушенням управлінням було здійснено перерахунок субсидії за період з жовтня 2018 року - квітень 2020 року внаслідок чого було встановлено, що відповідачу було безпідставно виплачено 6 388,18 грн, які необхідно повернути до державного бюджету (в тому числі 6 064,54 грн (субсидія призначена безготівково з 01.10.2018-31.09.2019), 323,64 грн (монетизована субсидія з 01.10.2019-30.04.2020 р)). Спеціаліст з управління надіслала поштою рекомендований лист з повідомленням про прохання погасити заборгованість, але відповідач проігнорував.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області незаконно отримані суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2018 р. по 30.04.2020р. у сумі 6 338,18 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року позов Управління соціального захисту населення Покровської міської ради задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області незаконно отримані суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2018 року по 30 квітня 2020 року в сумі 6 338,18 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, звертаючись до позивача з заявою про призначення субсидії, надав недостовірну інформацію щодо зареєстрованих осіб у домогосподарстві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду залишено те, що ОСОБА_1 подавав ті документи, які від нього вимагали та саме позивач повинен був робити запити та безоплатно отримувати інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій. Проте, матеріали справи не містять відомостей, що службовими особами позивача впродовж 2018-2019 років направлялися відповідні запити щодо отримання інформації необхідної для призначення субсидій.

Крім того, позивачем при розгляді справи не доведено, а судом першої інстанції не встановлено недобросовісності поведінки з боку відповідача, які б свідчили, що відповідач навмисно приховав або свідомо подав недостовірні відомості.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області з заявою про призначення субсидії.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.09.2015 року ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має склад сім`ї: ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_1 син, який прописаний, але не проживає. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 11.09.2015 року вказано, що ОСОБА_1 не працює, доходів не має, ОСОБА_3 працює та отримує пенсію, ОСОБА_1 отримує пенсію.

ОСОБА_1 є уповноваженим власником.

Рішенням Управління соціального захисту населення призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 12 місяців, з вересня 2015 року по серпень 2016 року.

01.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області з заявою про призначення субсидії.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.11.2016 року ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має склад сім`ї: ОСОБА_1 син. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 01.12.2016 року вказано, що ОСОБА_1 мешкає в Росії, ОСОБА_1 отримує пенсію. Згідно з актом від 16.12.2016 року ОСОБА_1 прописаний у будинку, але фактично не проживає.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 26.12.2016 року свідчить про те, що ОСОБА_1 прописаний у будинку, але проживає у Росії. За адресою АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 один.

06.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області з заявою про призначення субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відомості про сина відповідача відсутні.

Рішенням Управління соціального захисту населення від 25.01.2019 року призначено субсидію з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно.

Рішенням Управління соціального захисту населення від 21.11.2019 року призначено субсидію з жовтня 2019 року по квітень 2020 року включно.

07.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області з заявою про призначення субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відомості про сина відповідача відсутні.

Відповідачем до пояснень додано копію довідки від 19.08.2021 року за № 10090, яка видана відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради. Відповідно до даної довідки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 28.02.2006 року по теперішній час у АДРЕСА_1 ; склад сім`ї 2 особи. ОСОБА_1 син, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 13.08.2008 року по теперішній час. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована з 13.08.2008 по 28.01.2016р.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову становить 6 388,18 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників справи.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов про стягнення суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, звертаючись до позивача з заявою про призначення субсидії, надав недостовірну інформацію щодо зареєстрованих осіб у домогосподарстві, внаслідок чого ОСОБА_1 було безпідставно виплачено 6 388,18 грн.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, тобто намір ввести в оману орган державної влади.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (далі Положення), до якого неодноразово вносились зміни, в тому числі шляхом викладення Положення в новій редакції.

Відповідно до пункту 1 Положення, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з пунктом 9 Положення, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

За пунктом 13 Положення, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру.

Заява і декларація вважаються не поданими у разі, коли: не внесені у повному обсязі відомості про членів домогосподарства (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія та/або номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за його серією та номером); не внесені у повному обсязі відомості про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний зв`язок з особою із складу домогосподарства, число, місяць і рік народження, серія та/або номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за його серією та номером);

У разі виявлення помилки у зазначених даних структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє громадянину про необхідність протягом 30 календарних днів виправлення помилки. Якщо протягом визначеного строку громадянин не виправив помилки у заяві та/або декларації, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Згідно з пунктом 14 Положення, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про: склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами;

Відомості, зазначені в абзацах восьмому - дванадцятому цього пункту, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть отримувати також від організацій, що здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги, внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком за договорами з управителями або об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, інформаційно-обчислювальних центрів, розрахункових центрів, центрів нарахування плати за житлово-комунальні послуги, центрів муніципальних систем управління тощо.

У разі коли кількість осіб, зазначених у відомостях про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, відрізняється від кількості осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, внески/платежі об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком для призначення житлової субсидії використовуються дані, зазначені у відомостях про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

У разі неподання органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами відомостей про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у строки, встановлені цим Положенням, а також відсутності таких відомостей рішення про кількість членів домогосподарства, на яких призначається житлова субсидія, приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

На підставі рішення комісії управителі або об`єднання, виконавці комунальних послуг нараховують плату за житлово-комунальні послуги, внески/платежі об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком виходячи з кількості осіб домогосподарства, на яких призначено субсидію.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.

У разі коли документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, подано не в повному обсязі, житлова субсидія призначається за умови надходження документів, яких не подано одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.

Якщо інформацію, необхідну для призначення житлової субсидії, отримати неможливо внаслідок помилки, виявленої під час обміну інформацією із суб`єктами надання інформації, визначеними в абзацах другому, третьому, восьмому - дванадцятому цього пункту, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє громадянину про необхідність виправлення помилки і проводить розрахунок житлової субсидії протягом 10 днів після подання ним оновлених даних та отримання необхідної інформації.

У разі коли протягом 30 календарних днів після отримання повідомлення про необхідність виправлення помилки громадянин не вчинить дій щодо її виправлення, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально.

Якщо документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, протягом 30 днів з дня подання заяви не додані громадянином, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення приймає рішення про відмову в призначенні житлової субсидії, про що інформує заявника в порядку, встановленому цим пунктом. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально.

Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

Пунктом 16 Положення, в редакції на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний строк для домогосподарств, які отримують субсидію у попередньому сезоні (крім, зокрема, осіб, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення.

Відповідач в апеляційній скарзі обґрунтовано посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей, що службовими особами позивача впродовж 2018-2019 років направлялися відповідні запити щодо отримання інформації необхідної для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних зазначених у заяві та декларації, поданих ОСОБА_1 .

Вимоги позивача про повернення сум виплаченої житлової субсидії обґрунтовані тим, що відповідач у справі при поданні заяви про призначення йому субсидії, приховав інформацію про повний склад членів домогосподарства, тобто діяв недобросовісно.

В свою чергу, тягар доказування недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум, тому згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України ці обставини має довести позивач.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц.

Встановлено, що на час подання заяви та декларації син відповідача ОСОБА_1 не проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 , та не користувався житловими послугами.

Позивачем не доведено факту недобросовісності відповідача та вчинення ним умисних дій шляхом свідомого подання недостовірних відомостей щодо зареєстрованих осіб в домогосподарстві. Крім того, відповідач сам надавав інформацію та підтверджуючі документи щодо зареєстрованих але не проживаючих осіб у попередні роки, що також свідчить про відсутність недобросовісності з боку відповідача.

Колегія суддів також в даному випадку враховує рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, в даному випадку примусове повернення наданої державною соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 234/9643/19.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскільки перераховані грошові кошти у вигляді житлової субсидії надані позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача, апеляційний суд доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення житлової субсидії.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 січня 2022 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 20 жовтня 2021 року.

Враховуючи зазначене, з Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області в дохід держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 362,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач також просив суд покласти на позивача витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 000,00 грн.

Так, в суді апеляційної інстанції в інтересах відповідача у справі діяв адвокат Булгакова О.Д.

Повноваження ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю та ордером.

Представником відповідача до апеляційного суду було надано прибутковий касовий ордер № б/н від 14.12.2021 року, в якому зазначено вартість послуг адвоката 2 000,00 грн та перелік наданих послуг: складання апеляційної скарги; клопотання про поновлення строків; клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Скаржником до апеляційної скарги додано квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н щодо сплати за надану правничу допомогу 2 000,00 грн.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що зазначена відповідачем сума витрат на правничу допомогу відповідає принципам обґрунтованості та пропорційності, а тому з позивача на користь відповідача слід стягнути 2 000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Покровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Покровської міської ради в дохід держави витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1 362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Покровської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000,00 (дві тисячі) гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло