ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9856/21
провадження № 2/753/1095/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.,

за участю секретаря Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний виконавець Жаботинський Іван Володимирович, приватний нотаріус Єдігаров Ельвір Михайлович про визнання торгів нерухомого майна недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа приватний виконавець Жаботинський Іван Володимирович, приватний нотаріус Єдігаров Ельвір Михайлович, в якому просили суд визнати недійсними публічні (електронні) торги, які відбулися 09.08.2018 року, 03.09.2018 року, 24.09.2018 року з продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , скасувати Акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 24.09.2018 року та скасувати свідоцтво №2793 від 24.09.2018 року та запис про право власності № 28067019 від 24.09.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві власності до вересня 2018 року належала квартира АДРЕСА_1 . В 2018 році приватним виконавцем Жаботинським І.В. проводилися виконавчі дії у виконавчому провадженні № 55229314 з примусового виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва № 743/6449,17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів. В ході виконавчого провадження були призначені прилюдні торги з продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Електронні торги проводилися тричі (09.08.2018, 03.09.2018, 24.09.2018) та жодного разу не відбулися, у зв`язку з чим, приватним виконавцем винесено постанову та складено акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, за яким ОСОБА_4 , була передана Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаної постанови та акту приватним нотаріусом Єдігаровим Е.М. було видано свідоцтво № 2793 від 24.09.2018 та зареєстровано право власності на вищевказану частку майна за ОСОБА_4 . Предметом даного позову є проведення електронних торгів нерухомого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі того, що вказане майно було виставлене на продаж без проведення огляду та опису, проведення особистого огляду суб`єктом оціночної діяльності об`єкта оцінки не відбулося жодного разу. Крім того, приватним виконавцем передано на реалізацію майно боржника, яким він володів спільно з іншими особами, без виділення частки цього майна в натурі. До того ж виконавцем було допущено проведення торгів та відчуження майна, на яке ухвалою суду було накладено арешт та заборонено вчиняти будь-які дії щодо нього. Також організатором торгів було вказано неповну та недостовірну інформацію про лот, у зв`язку з чим учасники торгів не володіли та не могли володіти достовірною інформацією щодо об`єкта торгів. Тому позивач вважає, що проведені електронні торги є недійсними.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Пекар А.О. направив до суду відзив, в якому зазначив про те, що заявлені вимоги та обґрунтування визначені позивачем у даній позовній заяві, вже були предметом судового розгляду, щодо яких судом визначена правова позиція, а саме відмовлено у задоволенні скарг. Дії приватного виконавця з реалізації арештованого майна повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а дії виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд їх задовольнити.

Інші учасники процесу не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26.11.2002.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2017 року у справі № 753/6449/17, залишеним без змін в цій частині рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.11.2017 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 651,43 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України еквівалентно 1 890 651 грн. 75 коп. в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 10.10.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

22.11.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. відкрито два виконавчі провадження з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2017 року у справі № 753/6449/17 та в той же день винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

22.11.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. винесено постанову про арешт всього майна боржника.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.04.2018 року та визначено частку майна боржника ОСОБА_3 в розмірі Ѕ частини у спільному сумісному майні подружжя квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.2008 року.

16.05.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту слугувала та підстава, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року, яка набула чинності, задоволено подання приватного виконавця Жаботинського І.В. і визначено частку боржника ОСОБА_3 в розмірі Ѕ частини у спільному майні подружжя, а саме - квартири АДРЕСА_1 й квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Цією ж ухвалою накладено арешт на вказане майно. Відповідно, судом визначені частки майна подружжя у спільній сумісній власності. Відтак вважати, що державним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (безпідставно) винесена оскаржувана постанова, немає.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 57 Закону, у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

З повідомлення про проведення оцінки майна від 05.07.2018 року вбачається, що оскільки протягом 10 днів з дня винесення приватним виконавцем Жаботинським І.В. постанови про опис майна боржника від 16.05.2018 сторони виконавчого провадження не повідомили виконавця про визначену ними вартість квартири, останній самостійно визначає вартість Ѕ частини квартири, що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 4 статті 57 Закону, у разі якщо визначити вартість майна складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. У зв`язку з чим повідомлено про необхідність надання доступу до квартири суб`єкту оціночної діяльності 09.07.2018 року о 12 год. 00 хв. У разі ненадання суб`єкту оціночної діяльності доступу до квартири, повторний виїзд суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки буде здійснено 10.07.2018 року о 12 год.00 хв.

Постановою приватного виконавця від 09.07.2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «РМ Консалтинг», яке має сертифікат оціночної діяльності, виданий ФДМУ 24.11.2016 за № 934/16.

Згідно актів приватного виконавця від 09.07.2018 року та від 10.07.2018 року представник суб`єкта оціночної діяльності та приватний виконавець прибули за вищевказаною адресою, але двері ніхто не відчинив.

12.07.2018 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «РМ Консалтинг» здійснено оцінку Ѕ частини квартири та складено звіт за результатами проведеної оцінки.

09.08.2018 року проведено аукціон з продажу Ѕ частини спірної квартири. Торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

03.09.2018 проведено аукціон з продажу Ѕ частини спірної квартири. Торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

06.09.2018 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 359/6969/18 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти будь-які дії щодо її відчуження.

24.09.2018 року проведено аукціон з продажу Ѕ частини спірної квартири. Торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

24.09.2018 року ОСОБА_4 на підставі ч.7 ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» надано приватному виконавцю заяву про залишення за собою нереалізованої Ѕ частини квартири.

24.09.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про передачу Ѕ частини квартири стягувачу в рахунок погашення боргу та складено Акт про передачу майна стягувану.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.03.2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 у справі № 753/9748/18 за скаргою на дії приватного виконавця щодо опису та арешту 1/2 частини квартири.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.11.2018 року ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2018 року скасовано, у задоволенні заяви про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.03.2020 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця щодо опису та арешту Ѕ частини квартири залишено без змін. Доводи апеляційної скарги про те, що приватним виконавцем прямо порушено вимоги ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме накладено арешт та описано нерухоме майно боржника, яке за ним не зареєстровано, а тому не належить боржнику, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки при накладенні арешту на все рухоме та не рухоме майно, автоматично накладається арешт на те майно, яке вже зареєстровано за боржником та яке в подальшому буде зареєстровано на нього, до виконання боржником рішення суду, а тому дії державного виконавця під час винесення постанови про накладення арешту на майно боржника відповідали вимогам ст. 13, 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2018 року залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 21.02.2019 року та постановою Верховного суду від 09.04.2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії приватного виконавця щодо передачі в рахунок списання боргу ОСОБА_4 Ѕ частини квартири.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як на підставу своїх позовних вимог посилався на те, що спірне майно було виставлене на продаж без проведення огляду та опису, проведення особистого огляду суб`єктом оціночної діяльності об`єкта оцінки не відбулося жодного разу. Крім того, приватним виконавцем передано на реалізацію майно боржника, яким він володів спільно з іншими особами, без виділення частки цього майна в натурі. До того ж виконавцем було допущено проведення торгів та відчуження майна, на яке ухвалою суду було накладено арешт та заборонено вчиняти будь-які дії щодо нього. Також організатором торгів було вказано неповну та недостовірну інформацію про лот, у зв`язку з чим учасники торгів не володіли та не могли володіти достовірною інформацією щодо об`єкта торгів.

Однак суд вважає дані підстави необґрунтованими з огляду на наступне.

Щодо тверджень позивачів, що приватним виконавцем було виставлено на продаж Ѕ частину квартири без проведення огляду та опису, у зв`язку з чим на торги було передано Ѕ частину квартири загальною площею 72,10 кв.м., хоча реальна загальна площа квартири складає 75,6 кв.м.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Пунктом 6 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Положеннями статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

16.05.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт нерухомого майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на Ѕ частину спірної квартири.

Встановлено, що здійснення приватним виконавцем опису квартири відбулося в присутності двох понятих. Крім того, зазначено, що представником стягувача було здійснено виїзд до квартири АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив, тому складено постанову на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження відомостей.

Крім того, суд звертає увагу, що дії приватного виконавця щодо арешту та опису майна були предметом судового розгляду. Судом встановлено, що дії приватного виконавця при здійсненні арешту та опису квартири відповідали вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 рок № 512/5.

Доводи позивача про те, що станом на дату проведення торгів загальна площа квартири була більша суд відхиляє, оскільки позивачем не було доведено факту збільшення загальної площі квартири на момент проведення торгів і не надано належних та допустимих доказів цього, натомість в договорі купівлі-продажу квартири від 26.11.2002 року вказано, що загальна площа квартири становить 72,10 кв.м. Аналогічні відомості щодо загальної площі об`єкта нерухомості містяться у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, слід зазначити, що вимоги позивача на те, що суб`єктом оціночної діяльності не здійснювалося особистого огляду квартири не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Посилання позивача на те, що привтаним виконавцем продано майно боржника, яким він володів спільно з іншими особами без виділення частки цього майна внатурі суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києвав від 28.02.2017 року № 753/23866/17 визначено частку боржника ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини у спільному сумісному майні подружжя квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.2008 року.

Наявність такого рішення про визначення частки у майні боржника за поданням виконавця є достатнім для звернення на нього стягнення і не потребує постановлення судового рішення про виділ цієї частки в натурі.

Відтак, позиція позивача про те, що з вказаних ним підстав дії приватного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Суд звертає увагу, що дані вимоги позивача були предметом дослідження у справі № 753/19519/18 за скаргою ОСОБА_3 у порядку статті 447 ЦПК України, за результатом розгляду якої у задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено. Судом встановлена правомірність дій приватного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Крім того, вимоги позивача про те, що проведення торгів та відчуження Ѕ частини квартири відбулося під час дії ухвали суду про арешт майна та заборону вчиняти дії по його відчуженню суд відхиляє, оскільки вони були предметом дослідження Київським апеляційним судом у справі № 753/19519/18.

Суд прийшов до висновку, що доводи скарги про незаконність дій приватного виконавця щодо звернення ним стягнення на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 під час дії заборони на її відчуження, встановленої ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2018 року по справі №359/6969/18, спростовуються матеріалами справи, в яких відсутні докази того, що приватний виконавець Жаботинський І.В., який не був стороною вищезгаданої справи, що розглядається Бориспільським міськрайонним судом Київської області, на час винесення ним оскаржуваних постанови та акту від 24.09.2018 року знав про існування вищевказаної ухвали. Посилання ж апелянта на те, що приватний виконавець дізнався про ухвалу суду ще 13.09.2018 року, нічим не підтверджені, тому законності та обґрунтованості висновків суду в цій частині не спростовують.

Доводи позивача про те, що організатором торгів було вказано неповну та недростовірку інформацію про лот, суд відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 2,3,4 розділу ІІ Порядку Організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису).

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватинй виконавець).

Таким чином, організатор не наділений обов`язком самостійно на підставі акту приймання-передачі заповнювати, змінювати або доповнювати інформаційне повідомлення, а зобов`язаний здійснити перевірку повноти заповнення заявки на підставі якої формується інформаційне повідомлення.

Разом з тим, слід зазначити, що зазначені дії не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що електронні торги були проведені з дотриманням норм законодавства, при їх проведенні права позивача порушені не були, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа приватний виконавець Жаботинський Іван Володимирович, приватний нотаріус Єдігаров Ельвір Михайлович про визнання торгів нерухомого майна недійсними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА