г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4697/21
Номер провадження 2/213/471/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/4697/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач в період з 04.01.1984 по 21.08.2020, тобто всього 34 роки 11 місяців, працював на підприємстві відповідача машиністом конвеєра, де підпадав під вплив шкідливих факторів, що стало причиною виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Оглядом МСЕК від 04 серпня 2020 року йому було визначено 50 % втрати професійної працездатності безстроково та встановлено третю групу інвалідності. У зв`язку з отриманням хронічного професійного захворювання порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, змушений постійно проходити стаціонарне лікування, що завдає позивачу моральних страждань. Просить стягнути з ПРАТ «ІНГЗК» на його користь 270000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Процесуальні дії у справі.

09.12.2021 позовна заява надійшла до суду.

14.12.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Заяв та клопотань від сторін не надходило.

В зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 з 04.01.1984 року по 26.02.1992 року, а потім з 01.09.1994 року по 21.08.2020 року працювала в ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат машиністом конвеєра ДФ. 21 серпня 2020 року була звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Їїзагальний стаж роботи в ПРАТ «ІНГЗК» - становить 34 роки 11 місяців, за професією - 34 роки 11 місяців, в умовах впливу шкідливих факторів 34 роки 11 місяців.

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профілактичного закладу охорони здоров`я ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 06.02.2020 № 244 встановлено наявність у позивача хронічного професійного захворювання, діагноз: по сидеросилікоз першої стадії, ускладнений хронічним абструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група В., ЛН другого ступеня; радікулопатія попереко-крижова, шійна C5-C7, з помірно вираженими статико-динамічними нейросудинними синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу ПФС другого ступеня, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ступеня), двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ступеня).

Згідно з Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 27.02.2020, причиною виникнення хронічного професійного захворювання позивача є пил з вмістом вільного діоксину кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони 8,6 мг/куб.м при ГДК 2,0 мг/куб.м; важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну 11 кг при нормі 7 кг; статичне навантаження, величина якого за зміну 84100 кг/с при нормі 42000 кг/с, робоча поза 26,7 % при нормі 25 % (п.18 Акту).

З метою ліквідації і запобігання виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) комісією було запропоновано генеральному директору ПРАТ «ІНГЗК» виконати капітальний ремонт повітроводів корпусу 3-4 стадії дроблення, встановити систему пилозахлушення «Шторм» на відмітці + 32, замінити ущільнення вузлів навантаження та ін.. заходи.

Внаслідок зазначеного вище хронічного професійного захворювання, висновком медико-соціальною експертної комісії ОСОБА_1 при первинному огляді 04.08.2020 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 50% (30% - по радікулопатії, 20 % по сидеросилікозу), та третю групу інвалідності, безстроково.

Наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, зокрема виписками з медичних карт амбулаторного та стаціонарного хворого за 2019-2020 роки, з яких видно, що він проходив лікування в закладах охорони здоров`я з приводу скарг на задишку при незначному фізичному навантаженні, напади утрудненого дихання, кашель, біль в грудях та між лопатковій ділянці, загальну слабкість, підвищену втому, обмеження рухів за ходом хребта, біль в ліктьових та колінних суглобах, мерзлякуватість кінцівок.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

Висновок суду.

Сам факт втрати професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом достовірно встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності - 50%, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Ушкодження здоров`я, втрата великого відсотка працездатності, постійні процеси лікування, прийоми ліків, перенесення фізичних страждань, спричиняє йому моральні страждання.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача (більше 34 років) в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності внаслідок професійного захворювання 50% з 04.08.2020 року безстроково, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що вказує на погіршення стану його здоров`я та незворотність негативних наслідків профзахворювання, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 150 000 гривень. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1500,00 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, .

Повне судове рішення складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий суддя В.В. Попов