Справа № 195/1913/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.01.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С., за участю представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

1.Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 19.12.2013 року між ним та відповідачем було укладено та засвідчено в нотаріальному порядку договір позики.

Згідно

-з п.1 договору, позивач надав у борг відповідачеві грошові кошти у сумі 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень, що на момент укладення Договору становить еквівалент 20017,55 (двадцять тисяч сімнадцять доларів 55 центів) США за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2013 року, 1 дол. США = 7.993 гривень, строком до 19.12.2023 року;

- з п.2 Договору саме таку суму грошових коштів відповідач зобов`язується повернути позивачу до 19.12.2023 року в порядку та умовах передбачених договором;

-з п.3 Договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу позичену грошову суму раніше строку, зазначеного в п.2 Договору, на вимогу позивача, яка повинна бути викладена позивачем письмово та пред`явлена позичальнику за 30 днів до виконання.

Зазначена обставина підтверджується засвідченим в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнком Ю.В., договором позики від 19 грудня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1007.

За сімейними обставинами у позивача виникла потреба у грошових коштах, проте відповідач ухиляється від спілкування з позивачем, щодо повернення позиченої грошової суми, позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення позики.

До теперішнього часу відповідач борг не повернув, тому позивач звернувся до суду, згідно зазначеного договору позики сума боргу складає 533972,00 грн., (згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 18.08.2021 року: 20017,55х26,6752).

Відповідно до п.4 Договору, у разі несвоєчасного повернення суми позики стягується 10 відсотків штрафу від суми позики, що становить 53397 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 533972,00 грн. грошового боргу за договором позики, та штраф у сумі 53397 грн., а всього 587 369,00 грн.

Аргументи та пояснення учасників справи :

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову не заперечував, просив зменшити стягнення в частині судових витрат.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

19.12.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, який засвідчено в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнком Ю.В., договором позики від 19 грудня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1007 (а.с.6).

Згідно зазначеного Договору - позивач надав у борг відповідачеві грошові кошти у сумі 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень, що на момент укладення Договору становить еквівалент 20017,55 (двадцять тисяч сімнадцять доларів 55 центів) США за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2013 року, 1 дол. США = 7.993 гривень, строком до 19.12.2023 року;

Згідно п.2 Договору саме таку суму грошових коштів відповідач зобов`язується повернути позивачу до 19.12.2023 року в порядку та умовах передбачених договором;

Згідно п.3 Договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу позичену грошову суму раніше строку, зазначеного в п.2 Договору, на вимогу позивача, яка повинна бути викладена позивачем письмово та пред`явлена позичальнику за 30 днів до виконання.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про дострокове повернення позики (а.с.7), яка була отримана відповідачем 24.08.2021 року(а.с.8).

Ухвалою Томаківського районного суду від 09.11.2021 року було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, та накладено арешт на будь-яке рухоме та нерухоме майно , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.19-20).

2. Мотивувальна частина

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона

(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, згідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суд повинен виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Тобто у порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно приписів ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 76,81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони погодили основну суму боргу у національній валюті у сумі 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень, що на момент укладення Договору становить еквівалент 20017,55 (двадцять тисяч сімнадцять доларів 55 центів) США за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2013 року, 1 дол. США = 7.993 гривень.

До теперішнього часу відповідач борг не повернув, тому позивач звернувся до суду, згідно зазначеного договору позики сума боргу складає 533972,00 грн., (згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 18.08.2021 року:20017,55х26,6752).

Позивачем нараховано штраф відповідно до п.4 Договору, що становить 53397 грн.

Відповідач проти даного позову не заперечує.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо судового збору.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору за подання позову 5874 грн., за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, 258-259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (прож. АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстр. за адресою: АДРЕСА_2 ), фактично проживає: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 ) грошовий борг в сумі 533 972,00 грн.; штраф в сумі 53 397,00 грн. по Договору позики від 19 грудня 2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 1007, всього в сумі 587 369,00 грн. (п`ятсот вісімдесят сім тисяч триста шістдесят дев`ять грн. 00 коп.) .....

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстр. за адресою: АДРЕСА_2 ), фактично проживає: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 ) сплачений останнім судовий збір в сумі 6 328,00 грн. (шість тисяч триста двадцять вісім грн. 00 коп.).

Накладений арешт на будь-яке рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Томаківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 01.06.2001 року, проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) і знаходиться у нього або у інших осіб, та на розрахункові рахунки у банківських установах, що відкриті на ім`я відповідача ОСОБА_2 в межах суми заявлених позовних вимог 587 369,00 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 00 коп. та заборонено відчуження майна до виконання рішення суду, яким закінчиться розгляд справи по суті, згідно ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі № 195/1913/21 - продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 03.02.2022 року.

Суддя: Л. А. Кондус