Справа № 587/2497/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Мошко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом , мотивуючи її тим, що 25.12..2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 143 на суму 2000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,00 грн за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми.

Позивач вказував, що Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника (відповідача) платіжною системою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Таким чином, згідно з Кредитним договором відповідач взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2000,00 грн та сплатити проценти у розмірі 640,00 грн у строк 16 днів до 09.01.2019. Окрім зазначеного, відповідач також взяла на себе зобов`язання у разі виникнення заборгованості сплатити неустойку у вигляді пені згідно з Кредитним договором.

Позивач стверджував, що 09.01.2019 термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконала свої зобов`язання, а саме: не повернула отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатила проценти. Станом на 27.10.2021 р. заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту 2000,00 грн, проценти за користування кредитом - 39 003,00 грн, пеня - 333,00 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 552, 02 грн та три проценти річних від простроченої суми - 1 735, 57 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 43 290, 59 грн. Просив стягнути на його користь вказані суми з відповідача, а також судові витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Сумського районного суду Сумської області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

25.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір про надання фінансових послуг (кредитний договір) № 143 на суму 2000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 640,00 грн строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Розмір процентів: 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). При виникненні заборгованості відповідач зобов`язалася сплатити пеню в розмірі 3,64% від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02%, на 30-й день - 7,67%. Вказане підтверджується: заявою-анкетою для отримання кредиту № 143 від 25.12..2018; інформацією щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначеннями часу та дати таких дій від 25.12.2018;. довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо підтвердження переказу грошових коштів № 801 від 03.11..2021 в сумі 2000 грн (а.с.33)

Відповідач ознайомилася з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику шляхом проставлення відмітки про ознайомлення в інформаційно-телекомунікаційній системі. Відповідач розуміла, що отримує кошти в кредит, за що зобов`язана сплатити проценти за користування кредитом. Ці обставини визнала відповідач у судовому засіданні.

Пунктом 2.3.1 Примірного договору про надання фінансових послуг (кредитного договору) передбачено право клієнта звернутися до Товариства з пропозицією (офертою) про продовження строку користування кредитом не пізніше дати повернення кредиту. Умовою акцепту Товариством пропозиції (оферти клієнта) про продовження строку користування кредитом є погашення клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих на дату повернення кредиту.

Строк користування кредитом відповідач продовжувала тричі на 16 днів, здійснюючи попередньо погашення процентів за користування кредитом, нарахованих на дату повернення кредиту. Крім того, 11.01.2019 року, 25.01.2019, 09.02.2019, 25.02.2019, 17.03.2019 відповідач частково здійснювала внесення коштів на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 09.01.2019 залишилося несплаченим тіло кредиту в сумі 2000 грн. ( а.с.8 - 14). Ця обставина підтверджується даними довідками ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих. № 801 від 03.11.2021 щодо підтвердження переказу грошових коштів в сумі 786 грн (11.01.2019), 560 грн (25.01.2019), 600 грн (09.02.2019), 640 грн (25.02.2019), 931 грн. (17.03.2019), Вказані суми відповідають сумі нарахованих процентів за користування кредитом станом на вказані дати згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №57 від 29.08.2018.

Статус позивача як юридичної особи підтверджується наданими позивачем копіями статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» 40858239 (нова редакція), даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610, частини 1 статті 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, які суд враховує у цій справі.

Оскільки відповідач не повернула отримані у кредит кошти (тіло кредиту) в сумі 2000 грн, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За умовами укладеного сторонами кредитного договору № 143 від 25.12..2018 р. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надало відповідачу суму кредиту на визначений договором строк користування кредитом, який закінчився, як встановлено судом, 09.01.2019. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося. Відтак після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 39 003,00 грн є безпідставною.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню лише сума процентів, яка була нарахована в межах строку кредитування і яка залишилася несплаченою станом на 09.01.2019, а саме 640 грн (за період 25.12.2018 по 09.01.2019).

Щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У наданому позивачем розрахунку індексу інфляції і трьох процентів річних, крім тіла кредиту, було враховано суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом, нараховану поза межами строку кредитування, в стягненні яких судом відмовлено. Тому нараховані позивачем суми стягненню не підлягають.

Водночас, враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 2000 грн та проценти в розмірі 640 грн, які підлягають стягненню з відповідача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення сплати вказаних сум (з 10.01.2019 по вказану позивачем дату нарахування заборгованості - 27.10.2021) в сумі 552, 02 грн.

На користь позивача підлягає стягненню також 216,77 грн трьох процентів річних за час прострочення сплати вказаних сум тіла кредиту і процентів за користування кредитом (з 10.01.2019 по вказану позивачем дату нарахування заборгованості - 27.10.2021), виходячи з розрахунку: сума боргу 2640 грн х 3% : 365 днів х 1021 днів = 221, 54 грн.

Оскільки відповідач у заяві анкеті для отримання кредиту взяла на себе зобов`язання із сплати пені у разі прострочення виконання зобов`язань за договором, то на користь позивача підлягає також стягненню 333,00 грн нарахованої пені в межах заявлених позовних вимог.

Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача становить 3 746 (три тисячі сімсот сорок шість) гривень 56 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 167 гривень.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» ( ) 3 746 (три тисячі сімсот сорок шість) гривень 56 копійок заборгованості за кредитним договором № 143 від 25.12.2018 року та витрати із сплати судового збору в сумі 204 (двісті чотири) гривні 30 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко