Провадження № 2-з/522/100/22
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Семешиної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 03.02.2022 року надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, можливі учасники справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (відповідач), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович (третя особа), приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович.

До Приморського районного суду м. Одеси 20.09.2021 року надійшов позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До суду 11.11.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 18.11.2021 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 29.11.2021 року.

У судовому засіданні 29.11.2021 року був присутній ОСОБА_1 , заявив клопотання про надання відзиву на позов, представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за відсутністю представника Банку.

Розгляд справи відкладено на 21.12.2021 року.

У судове засідання призначене на 21.12.2021 року ОСОБА_3 не з`явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, заперечення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та зустрічну позовну заяву до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору.

Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за відсутністю представника Банку.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору. Розгляд справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору продовжити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на «24» січня 2022 року.

29.12.2021 року на адресу суду поштою від представника АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на відзив, в якій просили задовольнити позовні вимоги Банку.

У підготовчому засіданні 24.01.2022 року був присутній ОСОБА_1 , який зазначив, що відповідь на відзив не отримував, у зв`язку з чим просив надати час на ознайомлення.

Представник АТ «Універсал Банк» у підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за відсутністю представника Банку.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_1 та надано час на ознайомлення з відповіддю на відзив, та у зв`язку з неявкою представника Банку, розгляд справи відкладено на 07.02.2022 року.

07.02.2022 року ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити АТ «Універсал Банк» вчиняти дії спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по картковому рахунку позивача та здійснювати будь-які засоби для зв`язку із ОСОБА_1 у позасудовому порядку до моменту прийняття остаточного рішення у справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що у провадженні суду перебуває справа за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору. Провадження по первісному позову відкрито 18.11.2021 року. Проте, після відкриття провадження та на теперішній час відповідач нараховує відсотки за користування кредитними коштами, погрожує смс-повідомленнями та надсилає листи поштою з вимогою повернути кошти. В первісному позові позивач просить стягнути 15 226,76 грн., проте як в листах вимагає погашення заборгованості вже у розмірі 19 229,00 грн.

У підготовчому засіданні 07.02.2022 року був присутній ОСОБА_1 , який зазначив, що ознайомився з відповіддю на відзив, надану Банком, та згоден відкласти розгляд справи з метою отримання від Банку відзиву на його зустрічний позов. Також зазначив, що ним подано заяву про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою суду, у зв`язку з не закінченням строку для надання Банком відзиву на зустрічний позов та правом на відповідь, розгляд справи відкладено на 10.03.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи подане клопотання суд виходить із наступного.

За положенням ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України и подаються сторонами та іншими учасниками справи доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Саме лише звернення до суду із позовом не є безумовною підставою вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що предметом первісного позову є стягнення з відповідача заборгованості за договором, а по зустрічному позову - про визнання недійсними умов надання кредитного договору,

Таким чином нарахування певної суми заборгованості, є правом позивача, яка потребує доказуванню в судовому порядку у випадку оспорювання. При цьому відповідач також пред`явив позовну вимогу про визнання недійсними умов такого кредитного договору, які також потребують дослідженню.

Суд вважає, що вказані заявником заходи забезпечення позову не можуть бути задоволені, оскільки нарахування певної заборгованості це є правом сторони договори і це не відноситься до предмету спору.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 08.02.2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі