Провадження №2/235/384/22
Справа №235/8893/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Грековій Ю.В.

за участю представника відповідача

ПрАТ «ш/у «Покровське» Котовської Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління « Покровське» , третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління « Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі ПрАТ « ШУ «Покровське» перебував у трудових відносинах, де працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті. Наказом № 3738 вк від 20.10.2020 року він був звільнений на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП.Під час роботи в шахті він отримав професійне захворювання, що підтверджено актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 28.09.2021 року та в якому зазначений діагноз професійного захворювання : Хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт 11-ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмоіброз, ЛН 1-11 ст. Хронічна цервікроторакалгія, Гіпертонічна хвороба 1 ст., ст. 1. СН 0 ст. Ризик 2. Порушення ліпідного обміну. Хронічний гастродуоденіт. Початкова катаркта обох очей. Гупертопія слабкого ступеня обох очей. Пресбіопія. Папілома верхньої повіки правого ока.

Довідкою МСЕК серії 12 ААА 106080 від 19.10.2021 року йому вперше та безстроково встановлена 3 група інвалідності від професійного захворювання та встановлена втрата професійної працездатності за сукупністю отриманих професійних захворювань у розмірі 65% безстроково. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 65000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 65000 грн.

Представник відповідача ПрАТ «ШУ «Покровське» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач працював у відповідача лише 7,5 років, що становить 20,36% від загального стажу роботи у вугільній промисловості. Позивач буз ознайомлений з умовами праці, які відносяться до шкідливих та свідомо працював в таких умовах. Вважає, що позивачем також не надано жодного доказу на підтвердження спричинення йому моральної шкоди та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а.с. 44-51).

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без їх участі ( а.с.70).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи УВД ФСС в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, просив справу розглянути без участі представника ( а.с. 63).

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ПрАТ « ШУ «Покровське» з 19.12.2011 р. по 13.10.2015 р., та з 12.07.2017 р. по 16.10.2020 р. , де працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті. ( а.с.8-9).

Наказом № 2738 вк від 20.10.2020 року позивача звільнено з підприємства у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. ( а.с. 9).

Згідно акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 позивач отримав професійне захворювання : Хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт 11-ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмоіброз, ЛН 1-11 ст. ( а.с. 10-11).

Висновком МСЕК серії 12ААА № 106080 ОСОБА_1 встановлено вперше 3 групу інвалідності безстроково за професійним захворюванням та 65 % втрати професійної працездатності ( 50% - за хронічною радикулопатією; 15%- хронічний бронхіт), рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування. ( а. с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово лікувався в медичних установах з приводу професійного захворювання ( а. с. 14-27 ).

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України.

Трудове законодавство не містить положень про звільнення підприємств з небезпечними й тяжкими умовами праці від відшкодування моральної шкоди, завданої їх працівникам такими умовами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов`язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону.

Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання : Хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт 11-ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмоіброз, ЛН 1-11 ст., та втрати у зв`язку з цим за сукупністю 65% працездатності, позивачу було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання - , у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров"я.

Оскільки вказане професійне захворювання у позивача виникло у зв`язку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора важкість праці - пил , а також з навантаженістю, тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов`язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці".

Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як встановлено судом, професійне захворювання позивача виникло у звязку з шкідливими умовами праці, тобто через порушення роботодавцемст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням втрачена на 65% та позивача визнано інвалідом третьої групи , що не виключає погіршення стану його здоров`я в майбутньому, позивач тривалий час працював на декількох підприємствах вугільної промисловості, у тому числі у відповідача ПрАТ ш/у « Покровське» в період з з 19.12.2011 р. по 13.10.2015 р., та з 12.07.2017 р. по 16.10.2020 р., та, виходячи з принципів розумності та об`єктивності, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 32000 грн. з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи , покладаються : у разі задоволення позову- на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров`ю та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

При подачі позовної заяви до сплати підлягав судовий збір в розмірі 908 грн.

Оскільки позивач заявив вимогу про стягнення на відшкодування моральної шкоди в сумі 65000 грн, а суд задовольнив позов частково в розмірі 32000 грн, судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 447 грн. (908 х 49,23%).

Враховуючи обставини справи, складність справи, а також той факт, що на підтвердження вимоги про стягнення судових витрат за надання правової допомоги позивачем надані належним чином оформлені докази( ордер, копія свідоцтва про право на найняття адвокатською діяльністю, копія акту надання послуг, копія квитанції про сплату судових витрат, договір про надання правової допомоги), судом не вбачається підстав для зменшення розміру судових витрат у зв`язку з наданням правової допомоги. . Разом з тим, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказані судові витрати частково в сумі 2461,50 грн. ( 5000 х 49,23%), що відповідає вимогам ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України,

ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління « Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління « Покровське» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 32000 грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, судові витрати в розмірі 2461,50 грн.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління « Покровське» на користь держави судовий збір в сумі 447 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Приватне Акціонерне Товариство « Шахтоуправління « Покровське» , , 85300, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 1а

Третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5.

Суддя: