Ухвала

15 лютого 2022року

м. Київ

справа № 496/1069/18

провадження № 61-20433св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни на постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила:

- визнати за нею право особистої приватної власності на: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,25 га, кадастровий номер :02:004:0546, розташовану на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,2563 га, кадастровий номер :02:004:0547, розташовану на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,047 га, кадастровий номер :02:004:0642, розташовану на АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,25 га, кадастровий номер :02:004:0643, розташовану на Другому АДРЕСА_1 в селі Великий Дальник Біляївського району Одеської області; автопричіп «Путник 814002», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 6 800 грн;

- врахувати при поділі майна подружжя вартість відчужених відповідачем без її згоди транспортних засобів: автомобіля «Chery Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 87 540 грн; автомобіль «МАЗ 5551», реєстраційний номер НОМЕР_5 ,вартістю 362 220 грн.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину: житлового будинку АДРЕСА_1 ; земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,25 га, кадастровий номер :02:004:0546, розташовану на АДРЕСА_1 ; земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,2563 га, кадастровий номер :02:004:0547, розташовану на АДРЕСА_1 ; автопричепу «Путник 814002», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 224 880 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Гусельщикова М. А. просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Біляївського районного суду Одеської області.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни на постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

В. В. Сердюк