Справа №443/1453/21
Провадження №2/443/151/22
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2022 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Соляник О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в Жидачівський районний суд Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №48295, вчинений 19.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на загальну суму 65 455,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2016 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Договір кредитної лінії №Z39.105.78218, згідно якого банк надає позивачу грошові кошти в сумі 49 685,00 грн. 19.05.2021 року на підставі зазначеного кредитного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №48295 про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 02.12 2020 року по 30.04.2021 року включно заборгованість у розмірі 65 455,07 грн. 30.06.2021 року на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №48295 від 19.05.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною було відкрито виконавче провадження №65938997 та накладено арешт на кошти та майно боржника. Стверджує, що приватний нотаріус мав право на вчинення спірного виконавчого напису лише на підставі кредитного договору, який нотаріально посвідчений. У спірному виконавчому написі приватний нотаріус на підтвердження своїх повноважень посилався на п.2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, оскільки виконавчий напис вчинений без наявності усіх необхідних документів, перелік яких передбачений п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вищий адміністративний суд України ухвалою від 1 листопада 2017 року залишив постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року без змін.

Крім того позивач зазначає, що зазначена сума заборгованості не є безспірною, оскільки датою вчинення спірного виконавчого напису 19.05.2021 року, однак згідно графіку щомісячних платежів за договором кредитної лінії №Z39.105.78218 від 03.10.2016 року, який є додатком №1 до договору, останній платіж мав бути понесений позичальником 03.10.2019 року, тобто нотаріус мав право на стягнення заборгованості лише за період 03.06.2018 року по 03.10.2019 року та за цей період сума заборгованості по тілу кредиту складає 34311,14 грн., по нарахованим та несплаченим процентам 4276,95 грн., також безпідставною є сума щодо заборгованості по комісії. Позивач стверджує, що не отримувала письмової вимоги відповідача про усунення порушень за кредитним договором, чим була позбавлена можливості виразити свої заперечення з приводу визначеної заборгованості, що також дає підстави для ствердження про порушення процедури вчинення виконавчих написів.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі, та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження.

08.10.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідач просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що 03.10.2016 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (первісний кредитор) та позивачем укладено угоду №Z39.105.78218 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. 02.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12/89 у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків є відповідач,у тому числі за даним кредитним договором. 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №48295 про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 02.12 2020 року по 30.04.2021 року включно заборгованість у розмірі 65 455,07 грн. Вважає, що приватним нотаріусом виконано вимоги передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядкуна підставі виконавчих написів нотаріуса, оскільки останньому відповідачем було подано оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості, а тому даний виконавчий напис не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену заборгованість можна вважати безспірною. Щодо твердження позивача щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, то таке є помилковим, оскільки правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Ідея Банк» є відповідач згідно договору №12/89 відступлення прав вимоги від 02.12.2020 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває в межах 02.12.2020 року по 02.12.2023 року. Крім того зазначає, що витрати на правову допомогу у сумі 13500, 00 грн, які зазначені представником позивача є не співмірними зі складністю цієї справи та не відповідають критерію реальності. Більше того, позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції на підтвердження оплати такої, які були б оформлені у встановленому законом порядку та детального опису послуг із зазначенням витраченого часу.

21.10.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої представник позивача заперечує щодо твердження відповідача, що трирічний строк має відраховуватися від дати набуття відповідачем прав по кредитному договору від 02.12.2020 року, коли був укладений договір відступлення прав вимоги між первісним та новим кредитором, оскільки нотаріус стягує заборгованість за кредитним договором, і термін позовної давності вираховується від дня виникнення права вимоги у кредитора за кредитним договором, а саме за період 03.06.2018 року по 03.10.2019 року розмір заборгованості за тілом кредиту не мав перевищувати 34311,14 грн., по нарахованим та несплаченим процентам 4276,95 грн., а тому стягнута приватним нотаріусом заборгованість не є безспірною. Щодо заперечення відповідача про недоведення позивачем витрат на правову допомогу, то такі докази позивач надасть суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задоволити.Крім того представник позивача заявила про подання нею доказів витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Третя особа не подала письмових пояснень, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Третя особа не подав письмових пояснень, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку третіх осіб неповажними та вважає, що справу можливо слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №48295, про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Акціонерним товариством «Ідея Банк» на підставі Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором №Z39.105.78218 від 03.10.2016 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 за період 02.12.2020 року по 30.04.2021 року у сумі 65 455, 00 грн., яка складається із суми заборгованості 36027,07 (тридцять шість тисяч двадцять сім гривень 07 копійок) заборгованість за тілом кредиту; 14160,96 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят гривень 96 копійок) заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 15217, 41 (п`ятнадцять тисяч двісті сімнадцять гривень 41 копійка) заборгованість по комісіям та 50,00 (п`ятдесят гривень 00 копійок) за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом (а.с.11).

Для вчинення виконавчих дій приватному виконавцю було надано: договір кредитної лінії №Z39.105.78218 від 03.10.2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 та Додаток №1 до договору №Z39.105.78218 графік щомісячних внесків до договору №Z39.105.78218 (а.с.12-14).

Оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Постановою від 30.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною відкрито виконавче провадження ВП №65938997 та винесено постанову від 30.06.2021 року про арешт коштів боржника, яким є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , стягувач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, , на підставі виконавчого напису №48295 від 19.05.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с.15, 25-27).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акту чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а відтак вчинення такого на підставі документів, що були передбаченими п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, є неправомірним.

Доказів того, що укладений між АТ «Ідея Банк» та позивачем договір кредитної лінії №Z39.105.78218 від 03.10.2016 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, суду не надано.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Згідно п.п.2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Відповідно до п.2.3 Глави 16 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного рок (п.п.3.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем за кредитним договором №Z39.105.78218 від 03.10.2016 року, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки, окрім графіку щомісячних платежів, жодних документів, які б підтверджували розмір заборгованості, не подано.

Крім того, як видно з оспорюваного виконавчого напису, вказано період за який стягується заборгованість з 02.12.2020 по 30.04.2021, тоді як з графіку щомісячних платежів вбачається, що останній платіж мав бути внесений позичальником 03.10.2019.

Більше того, абз.4 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції чинній на момент укладення кредитного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-0158цс15, відповідно до якої можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умов, що 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Також, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, без належного підтвердження безспірності заборгованості та періоду її виникнення.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №48295 вчинений 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 не виплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 65 445,44 гривень, з яких: 36027,07 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14160,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 15217,41 грн. заборгованість за комісіями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м.Київ, вул.Симона Петрлюри, ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні 00 копійок витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка