Справа № 183/464/22
№ 2-о/183/63/22
У Х В А Л А

28 січня 2022 року

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецький Д.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, який має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

27 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, який має юридичне значення.

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що листом Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області їй відмовлено у призначенні пенсії.

В зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт, що датою прийняття її, ОСОБА_1 на посаду інструктора по роботі з дітьми Спорткомбінату НТЗ вважати дату першого заповнення трудової книжки НОМЕР_1 , а саме - 22.08.1983 р.

У відкритті провадження належить відмовити, з нижченаведеного.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку цивільного судочинства, в порядку окремого провадження.

У відповідності до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Нормами ст. 315 ЦПК України передбачено, що 1. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, в порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В той же час, законодавством України визначений порядок встановлення фактів, які просить встановити заявник, а саме - Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (надалі за текстом - Порядок1).

Так, у відповідності до п. 1 Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 Порядку1 передбачено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, Правлінням Пенсійного фонду України 10.11.2006 р. за № 18-1 прийнята Постанова про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. (надалі за текстом - Порядок2).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що підтвердження періодів роботи що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років. (далі - Комісії).

Зазначені Комісії створюються при головних Управліннях Пенсійного фонду України ( п. 4 Порядку2).

На підставі п. 16 Порядку рішення Комісії можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16 січня 2019 року заявнику відмовлено в зарахуванні роботи у відповідний період на відповідній посаді, зазначені правовідносини не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження в порядку цивільного судочинства, оскільки законодавством України визначений інший порядок встановлення фактів зазначених заявником.

Вбачається, що у заявника ОСОБА_1 виникло право оскарження рішення Комісії в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

В той же час, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є органом державної влади та в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, є суб`єктом владних повноважень.

У відповідності до п.7 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Таким чином спори фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень розглядаються в порядку адміністративного судочинства та не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України,

у х в а л и в :

відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, який має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 право на звернення з позовом до відповідного адміністративного суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І. Городецький