ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/309/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/208/21 Категорія: на ухвалу Симоненко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року про відмову у розстроченні виконання рішення суду у справі за позовом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про визнання договору оренди припиненим та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року частково задоволено позов Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та визнано припиненим договір оренди землі, укладений 30 жовтня 2013 року, зареєстрований 04 лютого 2014 року за № 4582514; стягнуто із ОСОБА_1 на користь Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади суму боргу в розмірі 2280,72 грн та судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання вказаного рішення суду строком на один рік, до 09 жовтня 2021 року рівними частинами.

В обґрунтування заяви вказувала, що вона не працює з 2016 року, є особою з інвалідністю 2 групи та отримує пенсію щомісяця наприклад у вересні 2021 року 1854,00 грн, також має дохід від здачі в оренду земельного паю, що за 2021 рік становить 9199,83 грн. Тобто середньомісячний дохід заявниці складав у 2020 році 2512,00 грн, а у 2021 році 2687,00 грн. ЇЇ чоловік фактично з травня 2020 не здійснював підприємницьку діяльність та припинив ФОП у 2021 році.

Також зазначала, що разом із нею проживає її син ОСОБА_2 , який не працює, оскільки навчається, та утримання на його навчання, харчування, проживання покладено на заявницю.

Заявниця вважає, що погашення суми за рішенням суду фактично є неможливим, оскільки відсутня змога виконати рішення суду одразу в повному обсязі, щоб це не ускладнило і так тяжкий матеріальний стан її та її родини.

Крім того, зазначила, що додатковою підставою розстрочення виконання рішення є епідеміологічна ситуація в країні, пов`язана із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID 19 та оголошеним в країні карантином.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що заявницею не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 77, 78, 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст. 435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення, оскільки надані докази самі по собі не вказують на незадовільне матеріальне становище особи, не підтверджують наявність чи відсутність можливості сплатити суму, присуджену до стягнення за рішенням суду у розмірі 2280,72 грн та судового збору у розмірі 4540,00грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, та із посиланням на обставини, викладені у заяві про розстрочення виконання рішення суду, просить скасувати ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року та постановити нове рішення, яким розстрочити виконання рішення Шполянського районного суду від 30 серпня 2021 року строком на один рік до 09 жовтня 2021 року рівними частинами.

Шполянська міська рада Об`єднаної територіальної громади подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказуючи на те, що зазначені ОСОБА_1 обставини тяжкого матеріального стану не відповідають дійсності, просить відмовити у задоволенні її апеляційної скарги.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились та подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 09 жовтня 2021 року, частково задоволено позов Шполянської міської ради ОТГ та визнано припиненим договір оренди землі, укладений 30 жовтня 2013 року між Шполянською міською радою і ОСОБА_1 , зареєстрований 04 лютого 2014 року за № 4582514; стягнуто із ОСОБА_1 на користь Шполянської міської ради ЛТГ суму боргу у розмірі 2280,72 грн та судові витрати у сумі 4540,0 грн.

Відповідно до змісту частин 1, 3, 4 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Суд може розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

У силу частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Заявляючи клопотання про розстрочення виконання судового рішення, відповідач на підтвердження свого тяжкого матеріального становища надала суду першої інстанції: довідку про доходи пенсіонера по інвалідності ОСОБА_1 , яка отримала з січня 2020 року по вересень 2021 року 36333,00 грн пенсії; відомості з Державного реєстру фізичних платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік, згідно із якими ОСОБА_1 отримала дохід 12181,82 грн, за 1-2 квартал 2021 року 9769,84 грн; копію студентського квитка сина заявниці ОСОБА_2 ;витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 94-102).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що надані заявницею докази не є достатніми для розстрочення виконання рішення суду першої інстанції, оскільки не свідчать про виняткові випадки, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його неможливим.

Судом вірно враховано, що заявницею не надано відповідних доказів на підтвердження перебування сина ОСОБА_2 на її утриманні, а також відсутності доходу у її чоловіка ОСОБА_3 .

Посилання ОСОБА_1 на епідеміологічну ситуацію в Україні без надання доказів того, як саме це впливає на утруднення виконання рішення суду, також не є підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про розстрочення виконання рішення суду.

Колегія суддів також враховує, що у заяві про розстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 просила суд розстрочити його рівними частинами, зокрема, перший платіж до 01 січня 2022 року у розмірі 228,01 грн сума боргу та 454 грн судовий збір.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подано 03 січня 2022 року, однак, до неї не додано та під час апеляційного розгляду справи не надано відповідачем доказів виконання рішення суду хоча б у тій сумі, яка повинна бути сплачена до 01 січня 2022 року, як вказано заявницею у заяві про розстрочення рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі, а доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду та правильно ним оцінені.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді