Дата документу 28.01.2022
ЄУ № 942/1239/21
Провадження №2/942/41/22
28 січня 2022 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Проньки В.В.,
за участю секретаря судового засідання Колесник Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії,
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 03.12.2021.
03.12.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді на навчанні. Судове засідання призначено на 29.12.2021.
29.12.2021 судове засідання відкладено до 28.01.2022 у зв`язку з неявкою відповідачів.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі до судового засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не направили, відзивів на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред`явили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Згідно із ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Суд встановив, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Краснолуцького відділення ощадного банку № 3115 (далі Банк) та ОСОБА_1 (далі Позичальник, Відповідач - 1) був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 7 (далі- Договір кредиту) від 07.08.2009.
Згідно із п. 1.5 Договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначених у цьому Договорі.
Проценти нараховуються банком щомісячно на рахунок № НОМЕР_1 у філії Краснолуцького відділення № 3115 ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит, відповідно до п. 1.5.1.1 Договору.
Згідно із п. 1.5.1.2 Договору при нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом.
Відповідно до п. 1.5.1.3 Договору нараховані проценти повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 1 (першого) числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі першого траншу. Сплата нарахованих процентів здійснюється Позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в установах ВАТ «Ощадбанк». Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 01 серпня 2019 року.
У п. 1.6 Договору зазначено, що погашення кожного траншу здійснюється згідно з графіком до 1 (першого) числа кожного місяця рівними частинами шляхом внесення готівки в касу банку, починаючи з наступного місяця після отримання траншу або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк».
Відповідно до п. 2.2.2 Договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або за Договором застави (іпотеки), в тому числі, але не виключно, у випадку:
- затримання сплати частини кредиту та або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим Договором на один календарний місяць;
- незгоди Позичальника з пропозицією банку про зміну процентної ставки за користування кредитом та/або не підписання ним відповідного договору згідно умов цього Договору;
- використання кредиту не за цільовим призначенням.
Згідно із п.3.2.2 Договору при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами (у разі стягнення згідно з умовами цього Договору), а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно.
Відповідно до п. 8.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору.
В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за Кредитним договором між Позивачем, Відповідачем-1 та ОСОБА_2 (далі Відповідачем-2, Поручителем 1) був укладений Договір поруки №7/1 від 07.08.2009 (далі Договір поруки).
Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 7 від 07.08.2009, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладеними в майбутньому.
Згідно п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору поруки поручитель відповідає по зобов`язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю.
Згідно з п.п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору, не пред`явить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання.
Відповідно до п. 6.3 Договору поруки даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами.
Банк свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується банківськими виписками по рахункам Позичальника.
Рішення суду набрало законної сили 12.02.2019.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачем було заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту за договором відновлюваної кредитної лінії № 7 від 07.08.2009 та стягнуто суму наданого Позичальнику кредиту.

Таким чином, в цьому випадку правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання відповідачами рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 у справі ЄУ № 420/1794/18.

З розрахунку суми заборгованості слідує, що позивачем заявлено до стягнення:

-прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.09.2018 по 31.07.2019 у сумі 8852,12 грн;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року в сумі 8078,27 грн;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року у сумі 11777,50 грн;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в сумі 3124,50 грн;

- три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в сумі 4565,57 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом за період з 12.09.2018 по 31.07.2019 у сумі 8852,12 грн (п.3 розрахунку) суд зазначає таке.

Згідно із наданим розрахунком станом на 11.09.2018 існувала заборгованість у сумі 37048,79 грн.

Відповідно до заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 у справі ЄУ № 420/1794/18 вказана сума заборгованості була стягнута достроково. Зазначене також вбачається у розрахунку заборгованості.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника) відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12).

Банк правом дострокового повернення кредиту скористався та стягнув з відповідача основну заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за його користування, а тому нарахування прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 5563,40 грн є неправомірним, оскільки вони згідно з розрахунком нараховані за період з 10.01.2019 по 31.07.2019, тобто вже після винесення заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 та звернення кредитодавця до суду.

Нарахування відсотків за користування кредитом можливе лише у випадку користування боржником сумою кредиту.

Враховуючи, що сума кредиту достроково стягнута з відповідача за рішенням суду, то це позбавляє фактично боржника ним користуватися. В даному випадку виникає зобов`язання боржника на виконання грошового зобов`язання за заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 у справі ЄУ №420/1794/18.

Таким чином, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 у справі ЄУ № 420/1794/18, у задоволенні вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 5563,40грн за період з 10.01.2019 по 31.07.2019 слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Що стосується вимог про стягнення нарахованих банком відсотків за користування кредитом за період з 12.09.2018 по 09.01.2019 включно (до дати винесення рішення) у сумі 3288,72 грн, то вони підлягають задоволенню, оскільки нараховані за період, що не охоплюється рішенням суду від 10.01.2019, а отже до задоволення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за прострочення процентів за користування Кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року в розмірі 11777,50 грн та три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в розмірі 4565,57 грн.

Розглядаючи вказані вимоги, суд виходить з такого.

Після зміни банком строку кредитування, у зв`язку з чим настав строк повного погашення кредиту позичальником, банк має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що вони нараховувалися на суму прострочених процентів, які, в свою чергу, нараховані після дострокового стягнення кредиту, а отже і після винесення рішення суду.

Враховуючи, що заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 не виконано, що не спростовано сторонами у справі, нараховувати три відсотки на прострочені відсотки та інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків можна на суму прострочених відсотків, стягнутих цим рішенням 45361,79 грн, та відсотків, нарахованих за період з 12.09.2018 по 09.01.2019 включно (до дати винесення рішення) у сумі 3288,72 грн всього 48650,51 грн.

А отже обґрунтованим розрахунком трьох відсотків на прострочені відсотки є стягнення їх за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 із суми боргу за відсотками 48650,51 грн, що складає 4210,60 грн.

Інфляційні втрати, нараховані на прострочені відсотки у сумі 48650,51 грн за період з вересня 2018 року по липень 2021 року становлять 11285,62 грн, які підлягають задоволенню.

В решті вимог про стягнення трьох відсотків річних за прострочення відсотків та інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 у сумі 3124,50 грн та інфляційних втрат за прострочення богу за кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року у сумі 8078,27 грн є правомірними, оскільки рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 у справі ЄУ № 420/1794/18 не виконується, що відповідачами не спростовано, а тому є підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 7 від 07.08.2009, яка утворилася станом на 30.07.2021 у розмірі 29987,71 грн, у тому числі:

- прострочені проценти за користування кредитом з 12.09.2018 по 09.01.2019 у сумі 3288,72 грн;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в сумі 3124,50 грн;

- три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в сумі 4210,60 грн.;

-інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року в сумі 8078,27 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року у сумі 11285,62 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю, з підстав викладених вище.

Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає таке.

26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, і зазначила, що закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.

Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Підписуючи договір поруки, боржник ОСОБА_2 поручилася відповідати перед Кредитором за порушення ОСОБА_1 зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії.

За таких обставин, вимоги позивача до поручителя є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині задоволення вимог позивача до основного боржника.

Згідно із вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі по 935,13 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 09304612, заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 7 від 07.08.2009 станом на 30.07.2021 у сумі 29987,71 грн (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім грн 71 коп.), у тому числі:

- прострочені проценти за користування кредитом з 12.09.2018 по 09.01.2019 у сумі 3288,72 грн;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в сумі 3124,50 грн;

- три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 11.09.2018 по 30.07.2021 в сумі 4210,60 грн;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року в сумі 8078,27 грн.

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з вересня 2018 року по липень 2021 року у сумі 11285,62 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», , в рахунок відшкодування судового збору 935,13 грн (дев`ятсот тридцять п`ять грн 13 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», , в рахунок відшкодування судового збору 935,13 грн (дев`ятсот тридцять п`ять грн 13 коп.).

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», , адреса: вул.Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Суддя: В.В. Пронька