Провадження № 2/219/591/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах від свого імені та в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом, згідно якого просить визнати ОСОБА_2 , який діє в інтересах від свого імені та в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.1983 року на праві приватної власності йому належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі по справі (його діти на онуки) були позивачем зареєстровані в будинку, але відповідачі в будинку позивача не проживають з 2015 року, оскільки у зв`язку з проведенням АТО, син, донька позивача разом із своїми дітьми виїхали до Російської Федерації, де і залишилися проживати по теперішній час. Відповідачі з дітьми вже більше шести років як виїхали за межі України, виписуватися із спірного будинку добровільно не бажають, бо взагалі не приїжджають з 2015 року до України, витрати з утримання будинку, сплату комунальних послуг не здійснюють. Позивач є пенсіонером, єдиним його доходом є пенсія, він не може отримувати субсидію у зв`язку з тим, що в його будинку прописані донька, син із онуками. Враховуючи, що в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду від них надійшла заява, згідно якої вони просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачі не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на електронну адресу суду надіслали заяви, в якій просять справу розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача та надали пояснення. Так, відповідач ОСОБА_2 вказав, що вони він разом з дружиною та донькою виїхали до іншої країни ще у 2019 році для постійного проживання у зв`язку з проведенням АТО в Донецькій області, наразі його донька - ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад та вони мають житло. Відповідач ОСОБА_4 вказала, що вона разом з чоловіком ОСОБА_8 та дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виїхала до іншої країни ще у 2015 році для постійного проживання у зв`язку з проведенням АТО в Донецькій області, наразі її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відвідують дошкільний навчальний заклад та вони мають житло. На підтвердження вказаного надали до заяви копії відповідних документів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. 06 грудня 2021 року на електронну пошту суду від начальника управління Махничевої Л. надійшло клопотання, у якому вона зазначила, що просить провести судове засідання без участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з позовними вимогами не згодна. Разом з тим, вказала, що в разі надання доказів про набуття права власності чи права користування щодо іншого житла малолітніми дітьми, вважає за доцільне задовольнити позов.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.11.1983 року ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується домовою книгою (а.с.13-16).

Відповідно до довідки голови комітету мікрорайону «Центральний» № 2669 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 власник житла; ОСОБА_10 дружина власника житла; ОСОБА_2 син; ОСОБА_3 онука; ОСОБА_4 донька; ОСОБА_5 онука; ОСОБА_6 онук (а.с.17).

Згідно акту про непроживання від 22.10.2021 року, складеного головою квартального комітету № 17 ОСОБА_11 та головою комітету мікрорайону «Центральний» Пляшечник П.Р. в присутності свідків-сусідів: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , було підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з 2015 року мешкають в Росії (а.с.18).

Згідно довідки Бахмутської міської ради від 29.10.2021 року № 6650 за даними реєстру Бахмутської міської територіальної громади місце реєстрації фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано з 11.07.2006 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не проживають.

Згідно договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою від 28.11.2017 року м. Новоросійськ Краснодарського краю ОСОБА_14 продав, а ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 придбали квартиру в загальну часткову власність по ј частки кожний, загальною площею 40,1 кв.м., що складається з двох жилих кімнат, розташовану на 2 поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується передавальним актом від 28.11.2017 року.

Право власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 зареєстрували в управлінні Федеральної служби державної реєстрації кадастру та картографії по Краснодарському краю, частки власності по ј, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру нерухомості про основні характеристики та зареєстровані права на об`єкт нерухомості.

Відповідач ОСОБА_4 є громадянкою Російської Федерації, що вбачається з копії паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданого відділом УФМС Росії по Курській області в Мантуровському районі 25.01.2017 року, зареєстрована з 13 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою Російської Федерації, що вбачається з копії паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданого ГУ МВС Росії по Краснодарському краю 06.07.2021 року, зареєстрована з 13 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_4 про реєстрацію за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва № НОМЕР_5 про реєстрацію за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_4 , з 25 липня 2017 року.

Відповідно до довідки від 03.12.2021 року № б/н завідуючого муніципального бюджетного дошкільного навчального закладу - дитячого садка № 33 «Якорець», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує дитячий садок № 33 «Якорець» з 12.07.2021 року по теперішній час.

19.09.2020 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири серії АДРЕСА_5 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , продали, а ОСОБА_2 , ОСОБА_21 , ОСОБА_3 придбали квартиру в загальну часткову власність по 1/3 частки кожний, загальною площею 65,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , право власності зареєстрували в управлінні Федеральної служби державної реєстрації кадастру та картографії.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, що вбачається з копії паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_6 , виданого ГУ МВС Росії по Краснодарському краю 07.07.2021 року, та зареєстрований з 01.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Статті 14, 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що держава забезпечує дітей правом на проживання, діти членів сім`ї наймача або членів його сім`ї мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Права неповнолітніх підлягають захисту на підставі п. 3 ст. 1 Конвенції про права дитини.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як вбачається з листа начальника Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (від 25.11.2021 року № 18478/401/01-2021) згідно обліків Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу чинення йому перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення його до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не звертався.

Як вбачається з листа генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» Мельникової С.Л. від 22.11.2021 року № 7796, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.10.2020 року по 25.10.2021 року у списках санпропускників та травмпункту не значиться, за даними пункту централізованої видачі лікарняних листків КНП «БЛІЛ м.Бахмут» (як по поліклініці, так і по стаціонару) не значиться, медична документація в реєстратурі відсутня, за даними архіву медична документація відсутня, на психоневрологічному обліку не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

Судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у будинку АДРЕСА_1 , ним не користуються, витрати, пов`язані з оплатою будинку та комунальних послуг не сплачують, а тому суд визнає відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 334, 346, 383, 386 ЦК України суд,

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах від свого імені та в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя О.М.Лапченко