Дата документу 02.02.2022 Справа № 334/8509/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/8509/21 Головуючий у 1-й інстанції: Добрєв М.В.
Провадження №22-ц/807/402/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Пшець Олександра Вікторовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пшець Олександр Вікторович до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ ЕНЕРГІЯ», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору №026 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 26 грудня 2018 року правочином про розподіл дивідендів,-

В С Т А Н О В И В:

В листопада 2021 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Пшець Олександра Вікторовича звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ ЕНЕРГІЯ», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору №026 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 26 грудня 2018 року правочином про розподіл дивідендів.

В обгрунтування позовної заяваи зазначає, що ОСОБА_1 стало відомо, що ТОВ «Маг Енергія» звернулось до Хортицького районного суду міста Запоріжжя із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 26 грудня 2018 року, пені, трьох відсотків. Підставою для звернення до суду став Договір № 026 у розмірі 400 000.00 грн, зі строком повернення протягом 365 днів з моменту її отримання, нібито укладений 26 грудня 2018 року між ТОВ « МАГ Енергія» в особі директора Микиртумова А.А. та фізичною особою ОСОБА_1 .

Договір № 026 від 26 грудня 2018 року є удаваним, оскільки у дійсності у цей період учасники ТОВ «МАГ Енергія» домовились про розподіл між учасниками грошових коштів з рахунку товариства у сумі 400 000.00 грн, в якості дивідентів. Договір було укладено фактично з метою отримання коштів від господарської діяльності товариства та розподілу прибутку між учасниками товариства. Отже, отримані за цим договором кошти були розподілені рівними частинами між учасниками ТОВ «МАГ Енергія»: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене просив визнати договір №026 про надання поворотної фінансової допомоги від 26 грудня 2018 року правочином про розподіл дивідендів між учасниками ТОВ «МАГ ЕНЕРГІЯ» та стягнути судові витрати. Крім того, просить залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Пшець Олександра Вікторовичаподав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне визначення предмету спору, підстави спору та суб`єктивний склад у справі, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивач звернувся до суду із вимогою визнання правочину удаваним, який укладено між юридичною та фізичною особою. Оскільки правочин вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, та застосуванням наслідків встановлення факту удаваного правочину, а саме встановлення факту виникнення інших правовідносин між сторонами, які мали на меті одержання певної користі для всіх учасників прихованого правочину, який сторони насправді вчинили. Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції також прийшов до неправильного висновку, вказавши, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань №76 від 21.09.2021 учасниками ТОВ «МАГ ЕНЕРГІЯ» є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань №76 від 21.09.2021 сформований сганом на 26 грудня 2018 року, водночас, станом на день звернення до суду ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не є учасниками ТОВ «МАГ ЕНЕРГІЯ», оскільки вибули зі складу учасників 26 листопада 2020 року.

Крім того, зазначає, що укладений 26 грудня 2018 року договір №026 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого позивачу нібито було надано грошові кошти, не стосується розпорядження корпоративними правами, і тому дана справа за предметом позову, підставами позову та суб`єктним складом сторін не відноситься до компетенції господарського суду.

Тому, вважає, що суд першої інстанції помилково вважав, що спір між сторонами є господарсько-правовим, у зв`язку з чим необгрунтовано відмовив позивачу у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини перщої статті 186 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

ТОВ « МАГ Енергія», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень(а.с.53-55) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності ТОВ « МАГ Енергія» та третіх осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкджає подалдьшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадженя за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи за вищезазначеним позовом щодо визнання договору №026 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 26 грудня 2018 року правочином про розподіл дивідендів підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки предметом спору у справі є фактично отримання коштів від господарської діяльності товариства та розподілу прибутку між учасниками товариства ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, оскільки до таких висновків суд прийшов з порушенням норм процесуального права.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 26 грудгня 2018 року між ТОВ « Маг Енергія» в особі директора Микиртумова А.А. та ОСОБА_1 було укладено договір № 026 про надання поворотної фінансової допомоги відповідно до умов якого ТОВ « Маг Енергія» надає ОСОБА_1 поворотну фінансову допомогу в сумі 400000.00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути надагі грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Допомога надається ОСОБА_1 на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Допомога підлягає поверненню протягом 365 днів з моменту її отримання ( а.с. 13).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та № 29465/04).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ст. 19 ч.1 ЦПК України).

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити ( реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспорюваними чи невизнаними.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 456/544/18.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно доПодаткового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначенихПодатковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно доЗакону України"Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадженняв справі у порядку цивільного судочинства,суд першої інстанції дійшов висновку,що між сторонами виник спір з отримання коштів від господарської діяльності товариства та розподілу прибутку між учасниками товариства, а отже спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Водночас, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся до суду із вимогою про визнання правочину від 26 грудня 2018 року № 026 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, який було укладено між ТОВ «Маг Енергія» та фізичною особою ОСОБА_1 удаваним, оскільки правочин вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, та застосування наслідків встанолення факту удаваного правочину, а саме встановлення факту виникнення інших правовідносин між сторонами, які мали на меті одержання певної користі для всіх учасників прихованого правочину, який сторони насправді вчинили.

Отже предметом позову, підставами позову та суб`єктивним складом сторін не відноситься до компетенції господарського суду.

Зважаючи на вищезазначене, правовідносини, що склалися між сторонами в даній справі, є цивільно-правовими, а відтак не можуть бути предметом спору в господарському процесі, оскільки в даному випадку наявний спір про право цивільне, а саме про визнання прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, що виникають із договірних відносин, тобто договору, який укладено між юридичною та фізичною особою умовами якого ТОВ « Маг Енергія» надає ОСОБА_1 поворотну фінансову допомогу в сумі 400000.00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути надагі грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Таким чином, суд першої інстанції помилково вважав, що спір між сторонами є господарсько-правовим, у зв`язку з чим необгрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Крім цього, мотиви, наведені судом першої інстанції, як підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі, фактично є мотивами вирішення спірних правовідносин по суті заявлених вимог.

Виходячи з наведеного вище, суд першої інстанції не врахував характер спірних правовідносин і порядок їх регулювання, внаслідок чого його висновок про віднесення спору до господарської юрисдикції є помилковим та передчасним.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на те, що предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі, яка підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Пшець Олександра Вікторовича задовольнити

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року у цій справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 04 лютого 2022 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.