Справа № 214/6833/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , про розірвання договору про надання послуг, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який є представником позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 , в якому просить: розірвати договір про надання послуг №б/н від 04.03.2021 року, укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на її користь відшкодування матеріальної (майнової) шкоди у розмірі 25400, 00грн. ; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на її користьвідшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 5000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначає наступне. 04.03.2021 року між позивачкою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір №б/н про надання послуг. Згідно п.1.1. цього договору відповідач по справі зобов`язався організувати дії по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції для переоснащення балконного блоку в її квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , а вона, в свою чергу, згідно п.1.2 договору №б/н від 04.03.2021 року зобов`язалась спершу виплатити 100% вартості замовлення, а потім прийняти матеріали згідно умов договору. Зазначає, що станом на 20.04.2021, згідно умов вищевказаного договору, вона сплатила повну суму замовлення, а саме 25 400, 00грн.

Вказує, що відповідач по справі, ввів її в оману ще на стадії підписання вищезазначеного договору, і порушив основі умови щодо предмету цього договору, оскільки він не займався виготовленням ПВХ-конструкції для переоснащення балконного блоку в її квартирі. Також, він не виконав ще наступні умови зазначені у договорі. Так, згідно п.1.3 якість виробу, а саме ПВХ конструкції, повинна відповідати технічним умовам, та нормам якості даного виду виробу (ДСТУ Б В. 2.6-164:2011 Загальні технічні умови для комплектів скління балконів і лоджій полівінілхлоридні, п.5: Технічні вимоги); в процесі монтажу ПВХ-конструкції, наданій відповідачем по справі, позивачка виявила істотний недолік, а саме щілину у віконній рамі. З цього приводу вона звернулась з усним проханням до ФОП ОСОБА_3 виправити ситуацію. Відповідач зняв з себе будь-яку відповідальність за недосконалість та істотні недоліки наданого ним виробу, та відмовився від будь-якого діалогу з приводу виниклої ситуації. Через це, позивачка була вимушена звернутись до іншого спеціаліста у сфері виготовлення та монтажу ПВХ виробів, щоб отримати кваліфіковану консультацію щодо виниклої проблеми. Останній пояснив, що надана їй ПВХ конструкція не відповідає технічним стандартам та параметрам для даного типу ПВХ виробу, і не може бути використана за даних умов, приймаючи до уваги параметри її балконного блоку. Згідно п.3.7 зобов`язання виконавця за цим договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі замовлених ПВХ конструкцій. ФОП ОСОБА_3 не підписав з позивачкою Акт прийому-передачі даного виробу, тобто зобов`язання за цим договором не були ним виконані в повному обсязі, отже передача «Виробів», які він нібито виготовив, не була здійснена належним чином, та у відповідності до умов договору №б/н від 04.03.2021 року. По теперішній час, відповідач по справі не відповідає на її дзвінки, він повністю самоусунувся від будь-якого спілкування з приводу вирішення питання щодо невиконання ним умов та зобов`язань згідно підписаного нами вищевказаного договору. 07.06.2021 року вона звернулася до відділення поліції №4 (м. Кривий Ріг) Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про порушення умов Договору №б/н, від 04.03.2021 року, між нею та ФОП « ОСОБА_3 ». Заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку), а їй було надано відповідний Талон-повідомлення №14363. 30.06.2021 року, він, її представник, звернувся до ВП№4 (м. Кривий Ріг) КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням повідомити інформацію щодо стадії розгляду її заяви. 14.07.2021 надійшла відповідь з ВП№4 м. Кривий Ріг КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з рекомендацією звернутися до суду із позовною заявою задля вирішення конфлікту між нею та ФОП ОСОБА_3 , оскільки їхні відносини мають цивільно-правовий характер. 05.08.2021 позивачка звернулась до ФОП ОСОБА_3 із листом-претензією про невиконання умов договору №б/н від 04.03.2021 року про надання послуг, із проханням розірвати цей договір та повернути їй сплачені кошти. Того ж дня, 05.08.2021 року, вона повторно звернулася до ВП№4 м. Кривий Ріг КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про порушення умов договору між нею та відповідачем по справі. 13.08.2021 року вона звернулась із письмовою заявою-претензією про невиконання умов договору №б/н від 04.03.2021 року про надання послуг до відділу з питань захисту прав споживачів апарату Криворізької міської ради та її виконавчого комітету із проханням допомогти їй у захисті її законних прав та інтересів. Вона має намір повторно звернутися до фахівця у сфері виготовлення та монтажу ПВХ- конструкцій, задля отримання професійного висновку щодо виконаної роботи відповідача по справі згідно з предметом договору №б/н від 04.03.2021р. На даний момент, починаючи з квітня 2021 року, балкон у її квартирі знаходиться в аварійному стані. Вказує, що через незакінчений, з вини відповідача по справі, ремонт балконного блоку в її квартирі вона знаходиться у стані постійного стресу, та душевних страждань, оскільки у свій, вже похилий вік, та погіршений стан здоров`я, вона витрачає свої моральні сили на відновлення справедливості, та захист своїх законних прав та інтересів. Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із таких засобів захисту є суд. Ст. 3 ЦК України передбачає, що засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору та судовий захист цивільного права та інтересу. В свою чергу, Законом, який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає, механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів є Закон України «Про захист прав споживачів». За правилам ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ст.1 п.12 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; Відповідно до ст.5 Закону України "Про захист прав споживача" під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативно-правовим актом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. У відповідності до ст.7 ЗУ «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором. Згідно ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до п.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Згідно п.8 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу - це є порушенням прав споживача. Згідно ст. 906. ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. Ст.22 ЦК України визначений порядок відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, де збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у свою чергу, полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначені підстави для відшкодування майнової шкоди, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява, в якій останній просить розгляд справи проводити за їх відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити .

Відповідачв судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, відзиву не подав.

За даних обставин, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 223 ЦПК України.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: пенсійне посвідчення (а.с. 12), договір про надання послуг №б/н (а.с. 13-14), договір купівлі- продажу квартири (.с.16), технічний паспорт (а.с. 18-20), талон-повідомлення ЄО 14363 (а.с.21), адвокатський запит (а.с.22), відповідь ВП№4КРУП ГУНП (а.с. 23-24), заява про вчинення злочину (а.с. 25), лист претензія (а.с. 26,27).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: договір про надання послуг №б/н (а.с. 13-14), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт договірних відносин між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Суд вважає належнимидоказами: пенсійне посвідчення (а.с. 12), договір купівлі- продажу квартири (а.с.16), технічний паспорт (а.с. 18-20), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме що ОСОБА_1 є пенсіонеркою та власником квартири.

Суд вважає належними доказами: талон- повідомлення ЄО 14363 (а.с.21),адвокатський запит (а.с.22), відповідь ВП№4 КРУП ГУНП (а.с. 23-24), заяву про вчинення злочину (а.с. 25), лист претензію (а.с. 26,27), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

04.03.2021 року між позивачкою та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір №б/н про надання послуг. Згідно п.1.1. цього договору відповідач по справі зобов`язався організувати дії по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції для переоснащення балконного блоку в квартирі позивачки, за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачка, в свою чергу, згідно п.1.2 цього договору зобов`язалась спершу виплатити 100% вартості замовлення, а потім прийняти матеріали згідно умов договору. Станом на 20.04.2021, згідно умов вищевказаного договору, позивачка сплатила повну суму замовлення, а саме 25 400, 00грн., що встановлено договором (а.с. 13-14).

В процесі монтажу ПВХ-конструкції, наданій відповідачем, позивачка виявила істотний недолік, а саме щілину у віконній рамі. Вказані обставини встановлені змістом позову, не спростовуються будь-якими доказами.

07.06.2021 року позивачка звернулася до відділення поліції №4 м. Кривий Ріг Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про порушення умов договору №б/н, від 04.03.2021 року, укладеним між нею та ФОП « ОСОБА_3 ». Заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку), а їй було надано відповідний Талон-повідомлення №14363.

30.06.2021 року представник позивачки звернувся до ВП№4 м. Кривий Ріг КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із адвокатським запитом, з проханням повідомити інформацію щодо стадії розгляду її заяви. 14.07.2021 надійшла відповідь з ВП№4 м. Кривий Ріг КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з рекомендацією звернутися до суду із позовною заявою задля вирішення конфлікту між нею та ФОП ОСОБА_3 , оскільки їхні відносини мають цивільно-правовий характер.

05.08.2021 позивачка звернулась до ФОП ОСОБА_3 із листом-претензією про невиконання умов договору №б/н від 04.03.2021 року про надання послуг, із проханням розірвати цей договір та повернути їй сплачені кошти. При цьому зазначила, що відповідач не виконав умов договору та залишив місце проведення робіт в аварійному стані.

13.08.2021 року позивачка звернулась із письмовою заявою-претензією про невиконання умов договору №б/н від 04.03.2021 року про надання послуг до відділу з питань захисту прав споживачів апарату Криворізької міської ради та її виконавчого комітету із проханням допомогти їй у захисті її законних прав та інтересів.

До взаємини між сторонами належить застосувати норми Конституції України, ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із таких засобів захисту є суд.

Згідно ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно ст.1 п.12 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

Згідно п.5 ст.6 цього ж Закону виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативно-правовим актом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

У відповідності до ст.7 вказаного Закону, виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором.

Згідно ст. 8 згаданого Закону, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до п.5 ст.10 вказаного Закону, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Згідно п.8 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу - це є порушенням прав споживача.

Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором.

Ст.22 ЦК України визначений порядок відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, де збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що згідно п.1.1. договору відповідач по справі зобов`язався організувати дії по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції для переоснащення балконного блоку в квартирі позивачки, а вона, в свою чергу, згідно п.1.2 договору №б/н від 04.03.2021 року зобов`язалася спершу виплатити 100% вартості замовлення, а потім прийняти матеріали згідно умов договору. Станом на 20.04.2021, згідно умов договору, позивачка сплатила повну суму замовлення, а саме 25400, 00грн.

Відповідач не виконав певні умови зазначені у договорі, а саме: згідно п.1.3 якість виробу, а саме ПВХ конструкції, мають істотний недолік, а саме щілину у віконній рамі, з цього приводу вона звернулась з усним проханням до ФОП ОСОБА_3 виправити ситуацію. Згідно п.3.7 зобов`язання виконавця за цим договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі замовлених ПВХ конструкцій. ФОП ОСОБА_3 не підписав з позивачкою Акт прийому-передачі даного виробу, тобто зобов`язання за цим договором не були ним виконані в повному обсязі, отже передача виробу, не була здійснена у відповідності до умов договору №б/н від 04.03.2021 року належним чином.

До даного часу відповідач по справі не відреагував на претензію позивачки.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що послуга, яку надав позивачці відповідач, має істотний недолік, а тому позивачка згідно ст.ст. 22, 906 ЦК України, ст.10 п. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Позивачка через незакінчений з вини відповідача ремонт балконного блоку в її квартирі, у зв`язку з чим порушено її право на отримання належної якості виробу, зазнає душевних страждань, витрачає свій час відновлення справедливості, та захист своїх законних прав та інтересів. Отже суд вважає, що позивачці діями відповідача завдана моральна шкода.

Позивачка, посилаючись на завдану діями відповідача моральну шкоду, зазначає, що її квартира, яка перебуває у її приватній власності, знаходиться в аварійному стані, а також настання інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд з урахуванням тривалості порушеного прав, віку позивачки, розумності та пропорційності вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює в 5000,00 грн.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Також суд враховує, що задоволення позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог.

Позивачка, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом, однак, при поданні позову мала сплатити 1816, 00 грн. судового збору за дві вимоги.

Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню 1816, 00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 22, 23, 906, 1167 ЦК України; ст.ст.5, 7, 8, 10, 12, 21 Закону України «Про захист прав споживачів»,ст.ст. 4, 19, 28, 175, 177 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , про розірвання договору про надання послуг, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити повністю.

Розірвати договір про надання послуг № б/н від 04.03.2021 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду в сумі 25400, 00 грн.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в сумі 5 000, 00 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1816, 00 грн.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов