Справа № 464/2164/21
пр.№ 2/464/339/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

представника позивача Подановського Т.Р.,

представника відповідача Сокальського Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 75224,60 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 30.05.2019 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір №368871-804 про надання кредиту готівкою на власні потреби, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» у розмірі 52 654,87 грн., шляхом перерахування на його поточний рахунок в АТ «Таскомбанк», строком на 48 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99% щомісячно.Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 12.03.2021 становить 75224,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Серед іншого зазначив, що відповідач, укладаючи кредитний договір, засвідчив власне волевиявлення щодо настання правових наслідків та, будучи ознайомленим з умовами кредитування, здійснив всі необхідні дії для вчинення правочину, особисто та власноручно підписав заяву-договір №368871-804 від 30.05.2019. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до положень кредитного договору останній акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на сайті банку, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору. Позичальник був ознайомлений та погодився із змістом заяви-договору, договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з усіма додатками та повністю був з такими згоден, у письмовій формі отримав від банку інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач у відзиві лише посилається на те, що не підписував кредитний договір та не отримував кредитні кошти, проте жодних доказів, які спростовують отримання кредитних коштів чи зменшують розмір заборгованості за кредитним договором суду не надав. Умовами кредитного договору встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту у фіксованому розмірі 2,99% на місяць від основної суми кредиту та такі умови договору не суперечать як положенням Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, так і затвердженому сторонами графіку платежів. Вказав, що боржник протягом певного часу сплачував платежі, передбачені кредитним договором, у тому числі комісійні винагороду, підтверджуючи цим наявність між сторонами договірних відносин. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву від 16.04.2021 (а.с. 83-89 Т.1). Зокрема, зазначив, що між сторонами договору чи будь-якого іншого правочину 30.05.2019 не укладалось та не підписувалось, кредитні кошти відповідач не отримував, відтак зобов`язань між сторонами не виникло. Банк пред`являючи вимогу про стягнення кредитної заборгованості за заявою-договором про надання кредиту в сумі 44 849,32 грн. та заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 30 375,28 грн. покликається на припущення та керувався документами, які викликаються сумнів з приводу їх достовірності, відтак такі підлягають виключення з числа доказів на підставі ч. 11 ст. 83 ЦПК України виходячи з наступного. Так, у заяві-договорі проценти за користування кредитом становлять 0,0001% річних, що фактично свідчить про їх повну відсутність. Окрім цього, в такій заяві повністю відсутні істотні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді комісії за обслуговування кредиту, неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розмірі. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості та комісії, крім самого розрахунку заборгованості за заявою-договором, посилався на витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та додатками до протоколів тарифного комітету. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа №342/180/17) дійшла висновку про те, що без наданих АТ КБ «Приватбанк» підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. А тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, АТ «Таскомбанк» дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Окрім цього, зазначає, що у позивача відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту та оплати страхового платежу. Умови договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначені Законом України «Про захист прав споживачів» є нікчемною. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. На позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами. Положення заяви-договору №368871-04 від 30.05.2019 щодо сплати позичальником на користь банку комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % не відповідає вимогам закону, оскільки вказаний платіж є платою, встановлення якої було заборонено ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, такі умови договору порушують публічний порядок (Постанова Верховного Суду від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц). Покликався на правові висновки Великої палати Верховного суду, серед яких висновок, викладений у постанові від 28.03.2018 у справі 444/9519/12, відповідно до якого якщо банк використав право вимоги дострокового повернення суми кредиту, що залишається несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитор втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України. Звернувшись 27.01.2021 з повідомленням-вимогою позивач змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України та фактично зафіксував розмір існуючої заборгованості за процентами і припинення їх нарахування. Окрім цього, заява-договір №368871-804 від 30.05.2019 про надання кредиту готівкою на власні потреби, додаток №1 до заяви-договору №368871-804 від 30.05.2019, дозвіл на обробку персональних даних, опитувальник фізичної особи, заява-анкета на оформлення банківських продуктів, витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розрахунок заборгованості за кредитом, повідомлення-вимога віл 27.01.2021 не відповідають на суперечать ч. 8, 9, 11 ст. 83, ч. 4-6 ст. 95, ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 229 ЦПК України, а відтак просив суд такі визнати неналежними доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 11.05.2019 відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на оформлення банківських продуктів. Підписуючи таку заяву-анкету відповідач просив Банк: надати йому послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому в цій Заяві-анкеті та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з ним договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг; здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені з ним та зазначені в договірних документах. Поданням та підписанням цієї Заяви-анкети відповідач вказав, що розуміє та погоджується з тим, що після отримання цієї Заяви-анкети Банк розглядає питання щодо надання йому послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів, у відповідності до його кредитної історії, платоспроможності та параметрів відповідних Банківських продуктів/послуг, а також те, що Банк має право повністю або частково відмовитись від надання йому послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів в межах бажаної суми кредиту, зазначеної в цій Заяві-анкеті, та Банк може надати йому Кредит у меншій сумі або на інший строк. Також відповідачем підписано опитувальник фізичної особи із зазначенням, серед іншого, загальних відомостей щодо Позичальника, а також ОСОБА_1 надав дозвіл на обробку його персональних даних.

30.05.2019 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_4 укладено заяву-договір №368871-804 про надання кредиту готівкою на власні потреби, відповідно до якої сума кредиту становить 52 654,87 грн. строком кредитування на 48 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % щомісячно. Надання кредиту здійснюється шляхом виплати кредитних коштів у сумі, визначеній в п. 1.1 договору на власні потреби у сумі 47 600 грн. шляхом перерахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк», на оплату страхового платежу у розмірі 5054,87 грн. шляхом перерахування на рахунок страховика в АТ «Таскомбанк».

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до положень заяви-договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналась до умов Договору. Відповідач просив надати кредит та зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно з графіком, передбаченим у Додатку №1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в термін, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку №1 до цієї Заяви-договору.

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано додаток №1 до Заяви-договорру №368871-804 про надання кредиту готівкою на власні потреби, детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів, що містить умови користування кредитом, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за заявою-договором від 30.05.2019 заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 12.03.2021 становить 75 224,60 грн., з яких: 44 849,32 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за відсотками (в тому числі простроченим), 30375,28 грн. заборгованість з комісії, 0,00 грн. пеня на суму простроченої заборгованості за період з 11.03.2020, 0,00 грн. штраф.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту не виконані в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що відповідач порушив умови договору, з останнього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за заявою-договором №368871-804 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 30.05.2019 у розмірі 44 849,32 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту, яка підтверджується банківською випискою за особовим рахунком, розрахунком заборгованості та не спростована відповідачем.

При цьому, суд не бере до уваги покликання представника відповідача на незаконність умови договору щодо оплати страхового платежу, оскільки такий у розмірі 5054,87 грн. входить до загальної суми кредиту, що становить 52654,87 грн., та саме на таку суму погодився відповідач при укладенні договору.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

У статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту (це сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит) та загальних витрат за споживчим кредитом (це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту); споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту.

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №766/8096/20, встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2,4 % від суми кредиту щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту та процентів, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови підпункту «б» пункту 1 кредитного договору щодо сплати позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування кредиту є несправедливими.

Крім цього, згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредиткредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Таким чином, вищевказані послуги банку повинні надаватися безоплатно.

Разом з тим, п. 1.4 розділу 1 заяви-договору №36871-804 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 30.05.2019 передбачено сплату позичальником банку щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 % щомісячно.

Встановивши в договорі сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 % від суми кредиту, що складає 1574,38 грн. щомісячно, позивач АТ «Таскомбанк» не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу ОСОБА_1 , а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи, зокрема розмір кредиту, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

При цьому, відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, загальний розмір комісії за обслуговування кредиту (75570,24 грн.) перевищує розмір кредиту, отриманого відповідачем ОСОБА_1 для власних потреб (52654,87 грн.).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення комісії в розмірі 30375,28 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 362 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 247, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Петлюри, 30) заборгованість за заявою-договором №368871-804 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 30.05.2019 у розмірі 44 849 (сорок чотири тисячі вісімсот сорок дев`ять) гривень 32 (тридцять дві) копійки.

У задоволенні іншої частини позовної вимоги відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Петлюри, 30) судовий збір в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду. може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.02.2022.

Головуючий Дулебко Н.І.