ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/743/20Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 22-ц/817/146/22 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 306010000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Горського О.І., представника відповідача Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) Гринкевича В.М., представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Профспілковий комітет Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №593/743/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року, ухваленого суддею Музикою Я.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3), з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділ освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілковий комітет Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік -

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, який був збільшений під час розгляду справи, до ОСОБА_2 , Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3, з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділ освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілковий комітет Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 про: 1) визнання недостовірною і такою, що дискримінує та порушує права позивача на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 03 червня 2020 року на зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу і викладену у письмовому проханні Вважаємо, що ОСОБА_1 не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів; 2) зобов`язання ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію відносно ОСОБА_1 шляхом надання їй у письмовому вигляді наступного тексту спростування: 03 червня 2020 року на спільній зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу, а також у письмовому проханні до дирекції школи мною, ОСОБА_2 , викладені недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що вона не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів. Не заперечую проти того, щоб призначити класним керівником 5-А класу саме ОСОБА_1 ; 3) зобов`язання ОСОБА_2 на основі даного тексту спростування ініціювати відкликання прохання батьків до дирекції Бережанської ЗОШ І-ІІІ ст. №3 від 03 червня 2020 року та озвучити цей текст на найближчих зборах батьків 5-А класу, які відбудуться після винесення судом рішення в даній справі; 4) скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік, згідно якого встановлено тижневе навантаження ОСОБА_1 18 годин та зобов`язання директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3, видати наказ, яким встановити ОСОБА_1 педагогічне навантаження на 2020/2021роки в розмірі не менше 20-ти годин на тиждень та прийняти наказ про призначення її класним керівником 5-А класу; 5) судові витрати покласти на відповідачів (том 1, а.с. 1-8, 59-62).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 01 вересня 1984 року вона працює у Бережанській ЗОШ І-III ступенів №3, а з 01 вересня 1992 року переведена на посаду вчителя математики з повним тижневим навантаженням. 28 травня 2020 року при попередньому розподілі тижневого педагогічного навантаження на 2020-2021 навчальний рік її було повідомлено під власноручний підпис про заплановані години математики, а саме: 20 годин навантаження та класне керівництво в майбутньому 5-А класі. Однак, 03 червня 2020 року на спільній зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу, одним із батьків ОСОБА_2 викладені недостовірні відомості, а саме те, що вона не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів. 31 серпня 2020 року наказом директора школи ОСОБА_4 № 72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік їй встановлено тижневе навантаження лише 18 годин. З метою врегулювання цієї ситуації вона звернулася до Відділу освіти, молоді та спорту Бережанської міської ради. У відповідь на її звернення начальник Відділу освіти, молоді та спорту Бережанської міської ради, рекомендував директору Бережанської ЗОШ І-III ступенів вжити заходів щодо перегляду її (позивачки) тижневого навантаження. Проте директор з цього приводу жодних дій не вчинив.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3, з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділ освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілковий комітет Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації відмовлено (том 2, а.с. 132-137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року у справі №2/593/36/2021 і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволити, посилаючись на те, що воно є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду суперечать фактичним обставинам справи, а також вимогам процесуального права, а тому, підлягає скасуванню (том 2, а.с. 143-154).

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що за два місяці до розподілу годин позивачу планували 20 годин та класне керівництво, ні про яку зміну умов праці мова не йшла та й загальна кількість педагогічного навантаження у школі не зменшувалася, що могло б спричинити скорочення чисельності штату закладу освіти чи відповідно зменшення навантаження педагогів. Таким чином, директор школи ОСОБА_4 порушив вимоги ст.32 КЗпП України, а саме: не попередив позивача про зміну істотних умов праці, а саме про те, що він не надасть їй класне керівництво 5-А класу та зменшить тижневе навантаження на 2 години, не пізніше як за два місяці. Внаслідок протиправного зменшення щотижневого педагогічного навантаження відповідачем-2 суттєво погіршилось матеріальне становище останньої. Вказує, що у 2019-2020 навчальному році розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 становив 11 733 гривні 80 копійок, а станом на 01 вересня 2020 року 9 696 гривень, тобто, упущена вигода позивача щомісячно становить 1 526 гривень. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що у вказаній справі мав місце юридичний склад такого правопорушення як поширення недостовірної інформації, а саме що позивач не відповідає вимогам встановленим до педагогів, хоча вказане спростовується доказами наданими позивачем у судовому засіданні, а саме: грамотами, дипломами, сертифікатами та іншими нагородами, що долучені до справи. Вважає, що суд невірно оцінив докази у справі, а саме: свідчення батьків, які підписали прохання на ім`я директора школи про те, щоб не призначати її класним керівником 5-А класу, свідчення голови районної профспілкової організації працівників освіти і науки ОСОБА_5 та письмові докази у справі, аудіо записи, надані позивачем.

ОСОБА_2 , Бережанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділ освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області, Профспілковий комітет Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 своїм правом на відзив не скористалися.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладеній в ній.

ОСОБА_2 , його представник адвокат Горський О.І., представник відповідача Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) Гринкевич В.М. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Профспілковий комітет Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) ОСОБА_3 апеляційну скаргу визнав, вважаючи рішення суду незаконним.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділ освіти, молоді і спорту Бережанської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №080, а також подали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника за наявними матеріалами в справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення повністю не відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 01 вересня 1984 року позивачка ОСОБА_1 працює у Бережанській ЗОШ І-III ступенів №3, а з 01 вересня 1992 року переведена на посаду вчителя математики з повним тижневим навантаженням (том 1, а.с. 15).

28 травня 2020 року при попередньому розподілі тижневого педагогічного навантаження на 2020-2021 навчальний рік позивачці було повідомлено під власноручний підпис про заплановані години математики, а саме 20 годин навантаження та класне керівництво в майбутньому 5-А класі, про що свідчить Довідка №01-13/98 від 02 вересня 2020 року видана директором Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (том 1, а.с. 63).

03 червня 2020 року на спільній зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу, одним із батьків ОСОБА_2 оголошено колективну заяву, в якій батьки висловили свою спільну позицію щодо не призначення класного керівника ОСОБА_1 , оскільки не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів, не заперечуючи при цьому щодо викладання нею предмету алгебра в цьому ж класі, оскільки при обміні інформацією з батьками інших класів, їм стало відомо про факти емоційної неврівноваженості педагога ОСОБА_1 (том 1, а.с. 27).

Наказом директора Бережанської ЗОШ І-III ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр було встановлено ОСОБА_1 тижневе педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік в кількості 18 годин, оскільки від збільшеного навантаження вона відмовилась, про що було складено відповідний акт про відмову в підписі про довантаження від 25 серпня 2020 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що висловлювання, які вказані в колективній заяві батьків учнів майбутнього 5-А класу Бережанської ЗОШ І-III ступенів №3 є оціночними судженнями, які не містять фактичних даних не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Крім того, суд першої інстанції вважав, що зі сторони адміністрації школи не було допущено порушення істотних умов праці позивачки, оскільки її посада, місце роботи, режим роботи, система та розміри оплати праці по тарифній ставці не змінювались, до іншої роботи, не передбаченої колективним договором, на 2020-2021 навчальний рік вона не залучалась. Посилання позивачки на зміну розміру заробітної плати, як на порушення істотних умов праці, не заслуговують на увагу, оскільки такі зміни відбулись внаслідок відмови позивачки від запропонованого збільшення педагогічного навантаження та не залучення її до класного керівництва, що передбачає відповідні доплати.

Колегія суддів, з висновком суду першої інстанції в частині відмови у визнанні недостовірною і такою, що дискримінує та порушує права позивача на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 03 червня 2020 року на зустрічі адміністрації школи та батьків учнів майбутнього 5-А класу і викладену у письмовому проханні Вважаємо, що ОСОБА_1 не зможе виконувати покладені на неї обов`язки класного керівника та не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів погоджується, виходячи з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах 3, 5 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України Про інформацію ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Lingens v. Austria зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї інформації або тих ідей, які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе.

Ухвалюючи рішення про відмову в цій частині позову, суд першої інстанції, проаналізувавши інформацію наведену в колективній заяві батьків учнів майбутнього 5-А класу Бережанської ЗОШ І-III ступенів №3 у , а саме: - щодо не призначення класним керівником ОСОБА_1 , оскільки не відповідає вимогам, що встановлені до педагогів, дійшов до обґрунтованого висновку, що висловлювання батьків не є твердженням про вчинення конкретних діянь, відображають оціночні судження, оскільки сам характер таких висловлювань та контекст, в якому вони були здійснені, призводять до сприйняття саме як висловлення оцінки, а не твердження, в зв`язку з чим оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім цього, інформація не поширювалась та не розповсюджувалась в розумінні статті 277 ЦК України, батьки учнів мають право звернутись до керівництва школи із заявою в разі незгоди, на їх думку, відносно призначення класного керівника.

Таким чином, суд першої інстанції щодо відмови у позові про визнання недостовірною і такою, що дискримінує та порушує права позивача на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації дійшов вірного висновку і правильно застосував норми матеріального права.

Щодо скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік, згідно якого встановлено тижневе навантаження ОСОБА_1 18 годин та зобов`язання директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3, видати наказ, яким встановити ОСОБА_1 педагогічне навантаження на 2020/2021роки в розмірі не менше 20-ти годин на тиждень та прийняти наказ про призначення її класним керівником 5-А класу, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до статті 24 Закону України від 13 травня 1999 року №651-XIV Про загальну середню освіту (далі Закон №651-XIV) педагогічним працівником повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має відповідну педагогічну освіту та/або професійну кваліфікацію педагогічного працівника, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дозволяє виконувати професійні обов`язки в закладах системи загальної середньої освіти. Перелік посад педагогічних працівників системи загальної середньої освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України (далі КМУ).

Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою КМУ від 14 червня 2000 року №963, посада вчителя відноситься до посад педагогічних працівників.

За вимогами статті 28 Закону №651-XIV права та обов`язки педагогічних працівників системи загальної середньої освіти визначаються Конституцією України, Законом України Про освіту, КЗпП України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У статті 93 КЗпП України надано визначення заробітної платні - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до статті 21 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР Про оплату праці (далі Закон №108/95-ВР) працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно із частиною 3 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до статті 29 Закону №108/95-ВР при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно зі статтею 25 Закону №651-XIV педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку. Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою. Педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю.

Зменшення педагогічного навантаження тягне за собою зміну режиму роботи вчителя і, як наслідок - відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог пункту 3 статті 32 КЗпП України є зміною істотних умов праці.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №559/321/16-ц (провадження №14-367цс18).

Педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу та форми власності - це час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу.

За змістом підпункту е пункту 20 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників навчально-виховних закладів системи Міністерства освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти України від 20 грудня 1993 року, власник або уповноважений ним орган (керівник) закладу освіти зобов`язаний доводити до відома педагогічних працівників у кінці навчального року (до надання відпустки) педагогічне навантаження в наступному навчальному році.

Також необхідно враховувати положення Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016 - 2020 роки, підписаної Сторонами 23 листопада 2016 року (далі - Галузева угода), яка набула чинності з дня її підписання. Положення Галузевої угоди діють безпосередньо та поширюються на працівників закладів освіти, які перебувають у сфері дії Сторін цієї Угоди, і є обов`язковими для включення до колективних договорів, угод нижчого рівня (пункт 1.4 Галузевої угоди).

У підпункті 6.3.1 Галузевої угоди її Сторони рекомендують керівникам закладів та установ освіти при встановленні вчителям навчального навантаження на новий навчальний рік зберігати, як правило, його обсяг, а також дотримуватися принципу наступності роботи, викладання предметів у класах, групах.

Також Міністерство освіти і науки України рекомендує органам управління освітою, керівникам закладів освіти забезпечити дотримання чинного законодавства щодо повідомлення працівників про введення нових і зміну чинних умов праці, зокрема педагогічних працівників щодо обсягу навчального (педагогічного) навантаження на наступний навчальний рік, не пізніше ніж за 2 місяці до їх запровадження (підпункт 5.3.17 Галузевої угоди).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з наказу № 46-к/тр від 02 вересня 2019 року Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2019-2020 рік з 02 вересня 2019 року ОСОБА_1 встановлено тижневе навантаження 19 годин.

Відповідно до витягу з наказу № 72-к/тр від 31 серпня 2020 року Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2019-2020 рік з 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 встановлено тижневе навантаження 18 годин.

Отже, зменшено ОСОБА_1 тижневе навантаження на 1 годину, проте роботодавець не виконав обов`язок, покладений на нього законом, не повідомив позивача у встановлений статтею 32 КЗпП України двомісячний строк про зміну істоних умов праці, а тому п.16 наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік є незаконним.

Твердження директора Бережанського ліцею №3 (бувшої Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3) про те, що зміни істотних умов праці не відбулось, оскільки зменшена кількість навчальних годин не є меншою мінімального педагогічного навантаження у 18 навчальних годин, встановлених статтею 25 Закону №651-XIV, не заслуговують на увагу, оскільки у спірних правовідносинах зміна істотних умов праці полягає у фактичному зменшенні виховних годин, а не у встановленні роботодавцем позивачу педагогічного навантаження обсягом менше мінімальної тарифної ставки без її на те згоди.

Колегія суддів не приймає до уваги акт Про відмову в підписі про довантаження додатковими годинами замість посади класного керівника на 2020/2021 н.р. від 25.08.2020, оскільки позивачу пропонувалося довантаження додатковими годинами під умовою, а саме відмова від позову в суді.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року в частині відмови в позові про скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Бережанської ЗОШ І-III ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) про скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік - задовольнити.

Скасувати п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік в частині встановлення з 01 вересня 2020 року тижневого навантаження педагогічним працівникам, а саме: ОСОБА_1 , в розмірі 18 годин і зобов`язати директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) шляхом видання відповідного наказу поновити попередні умови праці вчителю математики ОСОБА_1 , які існували у 2019-2020 навчальному році, встановивши на 2020/2021 навчальний рік педагогічне навантаження в 19 годин навчальних годин на тиждень.

В решті рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в частині скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а апеляційний частково задоволив її апеляційну скаргу в даній частині, тому, слід стягнути з Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) (місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Бережани, вулиця Садова, будинок 5, поштовий індекс: 47501, ) судовий збір в користь держави в сумі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 50 копійок за розгляд в суді першої (210 (двісті десять) гривень 20 копійок) та апеляційної інстанції (315 (триста п`ятнадцять) гривень 30 копійок).

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року в частині відмови в позові про скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Бережанської ЗОШ І-III ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) про скасування п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік - задовольнити.

Скасувати п.16 Наказу директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 від 31 серпня 2020 року №72-к/тр Про тижневе навантаження педагогічних працівників школи на 2020/2021 навчальний рік в частині встановлення з 01 вересня 2020 року тижневого навантаження педагогічним працівникам, а саме: ОСОБА_1 , в розмірі 18 годин і зобов`язати директора Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) шляхом видання відповідного наказу поновити попередні умови праці вчителю математики ОСОБА_1 , які існували у 2019-2020 навчальному році, встановивши на 2020/2021 навчальний рік педагогічне навантаження в 19 годин навчальних годин на тиждень.

В решті рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Стягнути з Бережанської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 (в даний час Бережанський ліцей №3) (місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Бережани, вулиця Садова, будинок 5, поштовий індекс: 47501, ) судовий збір в користь держави в сумі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 50 копійок за розгляд в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 лютого 2022 року.

Головуючий

Судді