Справа № 496/5064/21
Провадження № 2/496/281/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 136,7 кв.м. та житловою площею 61,6 кв.м. разом із надвірними спорудами: гаражем, навісом та огорожею, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем вказаної спадщини за законом є позивач. Відповідно до листа приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з виданням правовстановлюючого документи після смерті спадкодавця. Таким чином позивач не має можливості набути спадщину в порядку передбаченому ст.1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До судового засідання позивач та його представник не з`явилися, але від представника надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу у їх відсутність (а.с. 45).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с. 28).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу (у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову).

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24.01.2004 року (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.11.1967 року, позивач є сином ОСОБА_2 (а.с. 8).

Позивач звернувся із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на житловий будинок, однак листом № 2338/02-14 від 06.08.2021 року (а.с. 11) йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з виданням правовстановлюючого документи після смерті спадкодавця та рекомендовано звернутись до суду.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5679193 від 02.12.2004 року, державну реєстрацію права власності було здійснено 02.12.2004 року, тобто правовстановлюючі документи на ім`я батька ОСОБА_2 були видані після його смерті.

Відповідно до довідки Біляївської міської територіальної громади №1093 від 19.07.2021 року, ОСОБА_2 згідно запису в погосподарській книзі під №01-0744-1 на стор. 34-35 за 2021 - 2025 роки, числиться житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Як вбачається зі спадкової справи №510/2004 року, позивач є спадкоємцем за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших спадкоємців немає (а.с. 33-44).

Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

На підставі листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вони змушені звернутись з позовом до суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 328, 380, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 136,7 кв.м. та житловою площею 61,6 кв.м. разом із надвірними спорудами: гаражем, навісом та огорожею, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Горяєв І.М.

Повний текст рішення складено 31.01.2022 року.