Провадження № 2/263/1063/2022
08 лютого 2022 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М., за участю секретаря судового засідання Гущиної О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником вказаної квартири. У квартирі зареєстровані вона та її син відповідач по справі. З 2013, тобто більше 1 року, останній не мешкає у вказаній квартирі, особистих речей у квартирі не має. Реєстрація відповідача у належній позивачці квартирі порушує її права власника. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою.
Ухвалою судді від 10.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті.
Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення судового виклику на сайті Судової влади.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відповідності до ст.280ЦПК України.
Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.4-6).
Також встановлено, що за вказаною адресою, окрім позивачки зареєстрований її син ОСОБА_2 (а.с.19).
Відповідно до акту від 16.12.2021, складеного директором ТОВ «Жилье-22» за участю членів комісії, ОСОБА_2 з 2013 не проживає за вищевказаною адресою.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачкою надані належні докази того, що відповідачем порушені її права власника жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 , оскільки відповідач без поважних причин відсутній за вказаною адресою реєстрації понад 1 рік, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М.Томілін