25.01.2022 Справа № 363/3349/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Несин Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Тетяна Миколаївна про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо нього та внести зміни до актового запису №178 від 03.11.1994 року про народження, вчиненого у м. Вишгороді Київської області Вишгородським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, а саме: змінити відомості про батька з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 ». Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 познайомились в 1992 році та з цього часу проживали однією сім`єю, вели спільний побут та господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач, який зареєстрований у Вишгородському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Київської області 03.11.1994 року. На час реєстрації народження ОСОБА_5 , його батько ОСОБА_6 перебував у м. Кагарлик, а тому мати записала спільну дитину на своє прізвище. За життя ОСОБА_6 визнав ОСОБА_5 рідним сином, приймав участь у вихованні, купував необхідні речі, опікувався. Однак, ОСОБА_6 за життя не подав до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, відкладав на потім. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Встановлення факту батьківства необхідно для вирішення питання щодо права ОСОБА_5 на спадкування після смерті ОСОБА_6 . Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 01.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

17.01.2020 року ухвалою суду призначено по справі судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу.На час проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року провадження у справі відновлено, оскільки 10.03.2020 року до суду надійшов лист завідувача відділенням судово-медичного лабораторного відділу відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського бюро судово-медичної експертизи, щодо надання роз`яснення, чи можливо скерувати до експертної установи, для відбору зразків крові, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з їх біологічними матерями.

Оскільки, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ухвалу суду від 17.01.2020 року про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизивиконати не можливо. В судовому засіданні 31.05.2021 року представник позивача заявила клопотання про призначення по справі посмертної судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, для проведення якої провести ексгумацію трупа ОСОБА_6

31.05.2021 року ухвалою суду у клопотання представника позивача про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 31.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні, заперечували проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Т.М. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що він товаришував з ОСОБА_6 , оскільки деякий час працювали разом. Десь в 1990 році ОСОБА_6 познайомив його із ОСОБА_4 , з якою проживав, однак офіційно вони не були одруження. Разом з ОСОБА_6 одного разу їздили на день народження до ОСОБА_5 , якого ОСОБА_6 називав сином.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він є цивільним чоловіком ОСОБА_4 . ОСОБА_5 це син ОСОБА_6 , оскільки останній називав його сином, дарував подарунки забирав до себе.

Заслухавши пояснення, представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в якості свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Згідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р. , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_1 від 03.11.1994 року, виданого Вишгородським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, батьками записано: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1, 2 статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягненню нею повноліття.

Згідно до довідки виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області №270 від 17.09.2004 року вбачається, що відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані за вказівкою матері.

Згідно до ч.3 ст.53 КпШС України, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини з батьком дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання ймовірним батьком батьківства.

Так, відповідно до роз`яснень у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12 червня 1998 року №16, згідно зі ст.53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до частини1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Отже, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Показання свідків не є беззаперечною підставою для встановлення факту визнання батьківства за відсутності інших належних та допустимих доказів, що достовірно засвідчують походження дитини від певної особи. Дані покази не містять достовірної інформації щодо батьківства. Крім того, сам факт підтримання ОСОБА_4 з померлим ОСОБА_6 особистих стосунків, про які зазначив ОСОБА_5 у поданій до суду позовній заяві, не може бути покладений в основу визначення біологічного походження ОСОБА_5 від померлого ОСОБА_6 .

Таким чином, достовірних доказів визнання ОСОБА_6 за життя свого батьківства щодо ОСОБА_5 не встановлено.

Інших обставин, які б давали суду підстави зробити висновок про доведеність позовних вимог не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто через 24 роки після народження дитини, що є достатнім строком для оформлення всіх документів щодо визнання батьківства, проте, такі дії в добровільному порядку виконані не були, що свідчить про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів, що померлий ОСОБА_6 за життя визнавав його своїм сином, а тому суд проходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 122, 124, 126, 127, 135 СК України, статтями 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Тетяна Миколаївна про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Третя особа: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );

Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Тетяна Миколаївна ( АДРЕСА_3 ).

Суддя О.Д. Рудюк