У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Решетов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З позовної заяви вбачається, що позивач бажає здійснити поділ будинку, автомобіля, телефону, різноманітну техніку, офісні меблі, які були придбані під час перебування сторін у шлюбі між собою, а також визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Проте позовна заява не містить опису обставин про те, що сторони перебували, чи перебувають у зареєстрованому шлюбі на час звернення позивача до суду, а також до позовна заява не містить посилань на докази на підтвердження вказаних відомостей, якими в даному випадку мають бути свідоцтво про шлюб та свідоцтво про розірвання шлюбу/рішення суду.

Крім того, позовна заява та додані матеріали містять суперечності щодо майна, який підлягає поділу, оскільки в тексті позову зазначено, що сторони мають у власності автомобіль марки ВАЗ 21083 номерний знак НОМЕР_1 , 1993 року випуску, натомість у позові не міститься посилання на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не вбачається також хто є власником автомобіля, коли та за які кошти він придбаний, такі вимоги стосуються і всіх позицій, які позивач бажає поділити вважаючи таке майно спільною сумісною власністю, не додано відповіднихдокументів

Також позовна заява не містить викладу обставин про те, у зв`язку з чим позивач бажає визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1 , враховуючи той факт, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, тобто відповідач є співвласником вказаного житла і тому на підставі ст. 317 ЦПК України має право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та у випадку визнання права власності рішенням суду на вказаний будинок за позивачем, право спільної власності на нього у відповідача буде залишатися в силі до набрання відповідним рішенням суду законної сили. Окрім цього доказів реєстрації її та відповідача за адресою розташування будинку до позову не надано.

Також до позовна заява не містить посилання на докази на підтвердження зазначеної позивачем вартості автомобіля, який вона бажає виділити у власність відповідачу, вартість якого, за її твердженням, майже відповідає вартості будинку, який позивач бажає отримати у власність собі.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з позовними вимогами: поділ спільного майна подружжя та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно з пунктами 2, 9, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, -загальною сумою всіх вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову складає 199240,00 гривень, як вказує в позові сама позивач.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, судовий збір за вимогу - поділ спільного майна подружжя визначається з урахуванням вартості спірного майна, яка становить 199240,00 грн.

Позовна вимога - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2481,00 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень за позовну вимогу не майнового характеру.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1992,40 гривень, на підтвердження чого надати оригінали квитанцій про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Новотр СТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0021435, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, подана позовна заява за своєю формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

У зв`язку з цим, позивач має усунути описані вище недоліки позовної заяви, привівши її зміст у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України та надати належні докази, які підтверджують викладені в позові обставини, а також документи про сплату судового збору за вказаними реквізитами Новотроїцького районного суду Херсонської області та у розмірі відповідно до дійсної ціни позову за вимогами про поділ спільного майна подружжя та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя В.В. Решетов