Справа № 462/8454/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, -

в с т а н о в и в:

Позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (надалі ЛМКП «Львівводоканал») 19.11.2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2018 по 01.11.2021 в сумі 20246,92 грн., а також 2270,00 грн. судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , за якою в березні 2016 року відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та користуються послугами ЛМКП «Львівводоканал», однак всупереч ст. 68 Житлового кодексу оплату за такі послуги здійснюють не в повному обсязі. В жовтні 2019 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, 13.01.2020 року Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ, однак ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2021 року за заявою ОСОБА_1 такий було скасовано. 26.06.2020 року ЛМКП «Львівводоканал» вдруге звернулось до суду про видачу судового наказу та 17.08.2020 року Залізничним районним судом м. Львова було видано такий, однак ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2021 року за заявою ОСОБА_1 такий було скасовано В серпні 2021 року відповідачам було надіслано претензійний лист про необхідність оплати суму боргу, однак такий залишився без виконання. У зв`язку із відсутністю засобу обліку спожитої води нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за даною адресою проводиться згідно із нормами водопостачання, а саме 4,56 м.куб. за 1 особу, зареєстровану у житлі, за місяць (норми для гуртожитків з водопроводом, каналізацією, без ванн, з газовими колонками). Станом заборгованість відповідачів за період з 01.11.2018 року до 01.11.2021 року становить 20246,92 грн., а тому просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Статтею 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Згідно з вимогами статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установленому порядку.

Так, згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А тому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна позиція міститься у висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення.

Пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за № 936/15627, встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Згідно із п. 17, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 плата за надані послуги вноситься щомісячно за нормами і тарифами, з розрахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця та за нормами на ведення особистого підсобного господарства або за показаннями засобів обліку води і теплової енергії, встановленими на вводі у будинок чи у квартиру (приватний будинок), та тарифами за 1 куб. метр води або 1 Гкал. теплової енергії. Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. А у відповідності до п. 30 даних Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 161від 29.02.2008 «Про затвердження нормативів питного водопостачання та норм питомого водоспоживання населенням з системи централізованого водопостачання м. Львова» встановлено загальний норматив питного водопостачання для житлового фонду з водопроводом і каналізацією без ванн з газопостачанням встановлюється у розмірі 4,56 куб.м/місяць на одну особу.

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 06.09.2021 року № 3035, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 4/ на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 , у якій він зареєстрований разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також неповнолітніми ОСОБА_6 2014 р.н., ОСОБА_7 , 2009р.н., ОСОБА_8 , 2010 р.н., ОСОБА_9 , 2011 р.н., ОСОБА_10 , 2019 р.н., ОСОБА_11 , 2007 р.н., ОСОБА_6 , 2014 р.н.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачам надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відмови ними від надання позивачем послуг у встановленому законом порядку, що б давало підстави для звільнення їх від оплати, суду не надано.

Згідно із відомостями про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення від 11.11.2021 року вбачається, що відповідачі, отримавши вказані послуги, від виконання обов`язку по їх оплаті ухилилися, сплативши останній раз 1148,48 грн. у вересні 2021 року, чим допустили утворення заборгованості заборгованість за адресою АДРЕСА_1 у період з 01.11.2018 по 01.11.2021 в сумі 20246,92 грн. Відомості про обладнання квартири квартирними засобами обліку води відсутні, а тому нарахування проведено згідно із нормами водопостачання. При цьому, у період з 01.11.2018 року по 30.09.2019 року відповідачам була надана пільга на оплату послуг у сім 630,42 грн. /а.с.6/.

Також судом встановлено, що 10.08.2021 року відповідачам було надіслано претензійний лист про необхідність оплати суму боргу за надані послуги, яка станом на 01.08.2020 року становила 19467 грн. 50 коп., однак така у повній мірі не сплачена /а.с. 5/.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачі, отримавши у період з 01.11.2018 по 01.11.2021 послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, мали обов`язок оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, однак не здійснили оплати, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 20246,92 грн., тому такі позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2270 грн. /а.с. 3/ в рівних частках, а саме по 454 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 279, 280-287 ЦПК України, ст.ст. 319, 322 ЦК України, ст. 67 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» 20246 (двадцять тисяч двісті сорок шість) гривень 92 коп. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період часу з 01.11.2018 по 01.11.2021 року, а також по 454 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», , місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Зелена, 64.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, паспорт НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Іванюк І.Д.