УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, державний виконавець Ізмаїльського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеси) Прохорова Надія Федорівна.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що предметом позову є визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 29.01.2020 року та зареєстрований в реєстрі за №8238 таким, що не підлягає виконанню.

В разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з доходів позивача.

На підставі викладеного просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого в реєстрі за №8238.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році з 1 січня прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 2481 гривень, так 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб від вказаної суми складає 496,20 грн..

Так, заявник посилається на те, що його звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом із тим, відповідно до ухвали Великої Палати Верховного Суду № 9901/70/20 від 06.05.2020 року, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст. 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені уст. 12 цього Закону.

Проте, заява про забезпечення позову, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду, не пов`язана із захистом його прав, наданих відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII, у зв`язку із чим відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, а саме: заявником не сплачено судовий збір суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.О. Калмикова