Справа № 201/8255/21
Провадження № 2/201/495/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

04 січня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ускладі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (а.с. 1-3).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 20.08.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 11).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 2002 року по 2018 рік. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею, що підтверджене довідкою про склад сім`ї. Після припинення відносин у 2018 році відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак з листопада 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка самостійно не може забезпечити належний рівень життя дитині, оскільки немає постійного доходу. Відповідач є засновником і директором будівельної компанії ТОВ «СК Аверс» (), має хоч і мінливий, але досить високий дохід. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 01.12.2020р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1 3).

20.09.2021р. позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 14), в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 25% від заробітку (з усіх видів доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 01.12.2020р. до досягнення повноліття.

26.10.2021р. представник відповідача адвокат Денисов М.Д. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1099197 від 25.10.2021р. (а.с. 30)) надав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 22 - 26), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 25% від усіх доходів, стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що від звернення позивачкою до суду відповідач регулярно сплачує грошові кошти на утримання дитини, не ухилявся від обов`язку утримувати дитину. Заявлений до стягнення розмір аліментів є неспівмірним з рівнем доходу відповідача, необґрунтований належними та допустимими доказами, що саме такий розмір аліментів є необхідним для утримання дитини. Дохід відповідача згідно з довідкою з Пенсійного фонду України за 2020 рік складає 8610,49 грн. за рік.

Представник позивачки адвокат Левченко І.І. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17.09.2021р. (а.с. 18)) в судове засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 36).

Представник відповідача адвокат Денисов М.Д. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1099197 від 25.10.2021р. (а.с. 30)) в судове засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Просив відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів у розмірі 25% від усіх доходів та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 37).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4). Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06 травня 2011 року Жовтневим відділом ДРАЦС ДМУЮ у Дніпропетровській області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 .

Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 8549 від 10.08.2021р. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5), що відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного.

З довідки з Пенсійного фонду України видно, що за 2020 рік дохід відповідача складав 8610,49 грн. (а.с. 29).

З матеріалів справи видно, що відповідач перебуває у працездатному віці, отже має змогу працювати, отримувати дохід та надавати достатню матеріальну допомогу на утримання свого сина. Будь-які данні про незадовільний стан здоров`я самого відповідача в матеріалах справи відсутні, як відсутні і дані про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина.

При визначені розміру аліментів, який відповідач має сплачувати позивачці на утримання їх дитини, суд враховує положення ст. 182 та ст. 183 СК України, у зв`язку із чим приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року.

Стосовно доводів представника відповідача про доцільність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, прерогатива обрання того чи іншого способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить одержувачу аліментів, а не відповідачеві.

Як було зазначено, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Таким чином, суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки спосіб стягнення аліментів обирається виключно одержувачем аліментів.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14 січня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова