З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №385/1545/21
Провадження №2/385/51/22
15.02.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Гришака А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Зеленко О.І.,
представника позивача - Рябоволик Н.І. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Гайворонської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Орган опіки та піклування Гайворонської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що на обліку служби у справах дітей Гайворонської міської ради перебуває малолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2020 року, справа № 385/734/20, у ОСОБА_3 відібрано малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неналежним виконання відповідачем батьківських обов`язків, строком на 12 (дванадцять) місяців та передано під опіку органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації та стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 липня 2020 року. ОСОБА_3 було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим надано змогу стати їй на шлях виправлення та здійснювати належно свої батьківські обов`язки відносно малолітнього сина.
Однак ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, продовжує і надалі ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків.
Після звернення з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав у 2020 році, ОСОБА_3 влаштувалась на офіційну роботу, де позитивно характеризувалась. На момент ухвалення рішення знову офіційно не працювала, запевняла суд про намір в подальшому знову офіційно працевлаштуватись. Дану обіцянку ОСОБА_3 не виконала. З дня ухвалення рішення про відібрання у неї малолітнього сина, тобто з 13.11.2020 року, по день звернення з даним позовом до суду відповідач так жодного разу офіційно не працевлаштувалась, на обліку як безробітна також не перебуває.
За час перебування дитини ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 та в сім`ї опікуна ОСОБА_5 , ОСОБА_3 жодного разу не провідувала власну дитину, не цікавилась її життям, не зверталась до Служби у справах дітей Гайворонської міської ради за дозволом на здійснення побачення з дитиною.
Протягом 2020 року ОСОБА_3 неодноразово змінювала місце свого проживання, не має ні власного, ні винайманого житла. На даний час зареєстроване у встановленому законом місце проживання ОСОБА_3 значиться за адресою: АДРЕСА_1 . 18 листопада 2021 року працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та складено відповідний акт. Під час даного обстеження встановлено, що ОСОБА_3 за даною адресою не проживає, будинок знаходиться в аварійному стані та для проживання не придатний. Також, 18 листопада 2021 року працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 за останнім відомим фактичним місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт. Під час даного обстеження встановлено, що ОСОБА_3 за вищевказаною адресою не проживає, на даний час там проживає інша сім`я. Зі слів сусідів ОСОБА_3 не з`являлась за даною адресою з кінця 2020 року. Встановити на даний час місце проживання/перебування ОСОБА_3 не представляється можливим.
Крім того, ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога - алкогольна залежність.
Вважають, що наявні достатні обставини передбачені чинним законодавством для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона на шлях виправлення не стала, не скористалась шансом наданим Гайворонським районним судом Кіровоградської області змінити своє ставлення до виховання дитини та продовжує надалі свідомого нехтувати своїми батьківськими обов`язками.
Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, вважають, що з ОСОБА_3 слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та допустити негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Рябоволик Н.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Пояснила, що відповідач не цікавиться життям своєї дитини, не приймає участі в її вихованні. Малолітній ОСОБА_2 перебуває в сім`ї опікуна ОСОБА_5 , за цей час мати жодного разу не відвідувала дитину та не зверталась до служби у справах дітей Гайворонської міської ради Кіровоградської області за отримання відповідного дозволу.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, судові повістки не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслала, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечувала.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що працює патронатним вихователем. 07.07.2020 року він забрав ОСОБА_2 з лікарні та той перебував у нього під патронатом. Протягом даного часу ОСОБА_4 зустрічався з відповідачем лише два рази. ОСОБА_2 також зустрічався з біологічною матір`ю тільки два рази та під час даних зустрічей дитина не йшла на контакт з матір`ю. З 13.11.2020 року, коли було ухвалено рішення Гайворонським районним судом Кіровоградської області про відібрання від ОСОБА_3 її сина ОСОБА_6 на 12 місяців, до 28.05.2021 року, коли хлопчика було передано опікуну ОСОБА_5 , біологічна мати жодного разу не з`являлась в дитячому садку, щоб відвідати власну дитину.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що на даний час вона являється опікуном ОСОБА_2 , дитина перебуває у неї під опікою 9 місяців, відвідує дитячий садок в с. Теофилівка, Вінницької області. За весь цей час мати не цікавилась життям дитини, жодного разу не відвідала її у дитячому садочку.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що працює вихователем дитячого садочку в ЗДО «Чебурашка» с. Теофилівка, Вінницької області з 2014 року. ОСОБА_2 вихованець її дитячого садочку, дитина гарно розвивається, комунікабельна. Опікуни дивляться за дитиною, турбуються про її стан та розвиток, активно беруть участь у вихованні дитини. Дитина про свою біологічну матір нічого не пам`ятає. За ча перебування ОСОБА_6 в ЗДО «Чебурашка» ОСОБА_3 жодного разу його не навідувала.
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді від 01.12.2021 року витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області індивідуальні відомості про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб (довідка ОК-5) стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 22.03.2018 року Гайворонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_3 , актовий запис № 36 (а.с. 7).
Згідно копії рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2020 року, справа № 385/734/20, у ОСОБА_3 відібрано малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неналежним виконання відповідачем батьківських обов`язків, строком на 12 місяців та передано під опіку органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації та стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 липня 2020 року. ОСОБА_3 було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-11).
У період з 21.08.2020 року по 07.10.2020 року ОСОБА_3 працювала в КП «Гайворонський комунальник» на посаді двірника. Звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно наказу № 227/1 від 06.10.2020 року. За час роботи в комунальній службі зарекомендувала себе з позитивної сторони. Посадові обов`язки виконувала своєчасно та якісно, дані обставини підтверджуються копією листа КП «Гайворонський комунальник» № 251 від 06.11.2020 року та копією характеристики на ОСОБА_3 (а.с. 16).
Протягом 2021 року ОСОБА_3 на обліку як безробітня в Гайворонській районній філії Кіровоградського ОЦЗ не перебувала, офіційно не працевлаштувалсь, що підтверджується листами Гайворонської районної філії Кіровоградського ОЦЗ від 26.05.2021 року № 02-62/42/02/21, від 07.09.2021 року № 02-62/75, від 02.11.2021 року № 02-62/95 та індивідуальними відомостями про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно ОСОБА_3 від 10.12.2021 року (а.с. 13-15, 41).
ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом з 30 липня 2019 року по причині низького виховного потенціалу матері, зловживання нею алкогольними напоями. Протягом 2020 року ОСОБА_3 неодноразово змінювала місце свого проживання, не має ні власного, ні винайманого житла. Не завжди прислухалася до порад фахівця із соціальної роботи, план соціального супроводу виконувала не в повній мірі, дані обставини підтверджуються копією листа Гайворонського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 06.11.2020 року № 01-05/236 (а.с. 20).
Згідно довідки № 362/02-30 від 18.11.2021 року виданої Мощенським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області, на даний час зареєстроване у встановленому законом місце проживання ОСОБА_3 значиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак за даною адресою остання не проживає (а.с. 21).
18 листопада 2021 року працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та складено відповідний акт № 183, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 22). Під час даного обстеження встановлено, що ОСОБА_3 за даною адресою не проживає, будинок знаходиться в аварійному стані та для проживання не придатний. Також, 18 листопада 2021 року працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 за останнім відомим фактичним місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що також складено відповідний акт № 184, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 23). Під час даного обстеження встановлено, що ОСОБА_3 за вищевказаною адресою не проживає, на даний час там проживає інша сім`я. Зі слів сусідів ОСОБА_3 не з`являлась за даною адресою з кінця 2020 року. Встановити на даний час місце проживання/перебування ОСОБА_3 не представляється можливим.
Згідно довідки № 206 від 05.11.2021 року виданої КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога - алкогольна залежність (а.с. 24).
Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради № 81 від 25 травня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано виховувати підопічну дитину, піклуватися про її здоров`я, психічний стан, фізичний та духовний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечувати догляд і лікування, створити належні побутові умови, нести повну відповідальність за збереження її життя та здоров`я (а.с. 19).
Згідно заяви ОСОБА_5 від 10.06.2021 року вона з чоловіком та дитиною ОСОБА_2 тимчасово здійснили переїзд в с. Теофилівку, Гайсинського району, Вінницької області (а.с. 17).
З характеристики вихованця ЗДО «Чебурашка» с. Теофилівка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що він відвідує дитячий садок з 11 серпня 2021 року. За цей час проявив себе життєрадісною, доброю дитиною. Виховується у прийомній сім`ї ОСОБА_9 та ОСОБА_5 і називає їх татом і мамою відповідно. За час перебування ОСОБА_2 у ЗДО «Чебурашка» біологічна мати не з`являлась (а.с. 18).
Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц).
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Крім того, тлумачення пункту 4 частини першої статті 164 СК України хронічний алкоголізм може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови, що батьки постійно зловживаючи алкоголем являються хронічними алкоголіками.
Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.
Висновки суду за результатами позову.
Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина, покинула його і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї малолітньої дитини. З дитиною не спілкується взагалі, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. Дитина проживає в сім`ї опікуна.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин, не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, покинула її, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому її слід позбавити батьківських прав.
Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України мати може бути поновлена у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом.
Крім того, суд не бачить можливості передати малолітню дитину його батьку, згідно свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_8 , оскільки відомості про нього записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто батьківство не встановлене.
Відповідно до ч. 4, 5 статті 167 СК України - якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Враховуючи, що малолітня дитина не може бути передана його батькові, інші особи заяву на передання їм дитини не подавали, суд вважає за необхідне передати малолітню дитину - ОСОБА_2 , на опікування органу опіки та піклування.
Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 .
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150,151,152,155 Сімейного кодексу України).
За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 .
Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.
Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їхньої життєдіяльності.
У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задоволити та стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_2 .
Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн.
Керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 170, 181, 182, 183, 191, 193 Сімейного Кодексу України, Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) «Про права дитини», Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов органу опіки та піклування Гайворонської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати під опіку органу опіки та піклування Гайворонської міської ради.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Долинівка, Гайворонського району, Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь органу опіки та піклування Гайворонської міської ради на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Стягування розпочати з 24.11.2021 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 16.02.2022 року.

Суддя: А. М. Гришак

Дата документу 15.02.2022