Провадження № 2/686/997/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання - Гузовій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В липні 2021 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 21914,95 грн. за кредитним договором б/н від 13.08.2012 року, а також судові витрати у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування наведених вимог зазначив, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 13.08.2012 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач прострочила виконання своїх зобов`язань, внаслідок чого має заборгованість перед банком станом на 14.06.2021 року на загальну суму 21914,95 грн., яка складається із: 17225,32 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 4689,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачки в судове засідання з`явився, заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

У позовній заяві позивач просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, стягнути з відповідача заборгованість та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.08.2021 року справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні.

02.09.2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому заперечуються позовні вимоги.

16.09.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від АТ КБ «Приватбанк».

04.11.2021 року до суду від відповідачки надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, а 12.01.2022 року додаткові пояснення ОСОБА_1 по справі.

15.02.2022 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких мотивів.

Судом встановлено, що 13.08.2012 року відповідачка звернулася до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, виявивши бажання укласти з банком кредитний договір в національній валюті у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 13.08.2012 року, укладеним між АТ «ПРИВАТБАНК» і відповідачкою, за яким ОСОБА_1 має заборгованість перед банком станом на 14.06.2021 року на загальну суму 21914,95 грн., яка складається із: 17225,32 грн. - заборгованості за тілом кредиту, у тому числі: 17225,32 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4689,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

З даних розрахунків заборгованості за договором №б/н від 13.08.2012 року підтверджується, що відповідачем погашено заборгованість за тілом кредиту: 67 745,98 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 26431,47 грн., заборгованість по пені - 950 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам - 3361,27 грн., заборгованість по простроченим відсоткам - 5176,60 грн.

Виходячи з даних виписок АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , відповідачкою за період з 01.01.2013 року по 01.12.2020 року було сплачено заборгованість за кредитом на суму 185067,26 грн., з них відсотків - 82890,97 грн., що значно перевищує розмір загальної заборгованості відповідача.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Позивачем було надано суду в якості доказів витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Суд відхиляє перелічені докази, оскільки вказані документи не містять підпису відповідача як позичальника, дати складання/затвердження. Відсутність цих реквізитів виключає можливість переконатися в тому, чи справді саме викладені в них умови мали на увазі сторони, укладаючи кредитний договір, чи була відповідачка з ними належно ознайомлена і саме на таких умовах погоджувалася отримати кредит.

В постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Крім цього, зобов`язання відповідачкою перед банком виконане повністю, що підтверджується наданими розрахунками заборгованості.

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Оскільки позивач дійсно надав відповідачці кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти були повністю повернуті відповідачем, тому у стягненні з відповідачки на користь позивача боргу, слід відмовити.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок позивача з доказування розміру належної до стягнення з відповідача суми боргу, залишився не виконаним. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

7. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2270 грн., які не підлягають до стягнення так, як в позові відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 - 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 549, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Л. Стефанишин