КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1259/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Універсал Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій, з урахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог, викладеної у відповіді на відзив, з 28 653,58 грн. до 2 393,72 грн., просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.02.2018 року у розмірі 2 393,72 грн., яка складається з: 2 270,00 грн. - витрати по сплаті судового збору та 286,14 грн. несанкціоноване користування коштами банку.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 22.02.2018 року, відповідно до умов якого, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 25 000,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або для здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних).

Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 22.02.2018 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюАкціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

25.11.2021 року від відповідача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити Акціонерному товариству «Універсал Банк» у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву відповідач посилається на те, що у нього відсутня заборгованість перед Акціонерним товариством «Універсал Банк», а згідно виписки з його рахунку, відкритому у Акціонерному товаристві «Універсал Банк», станом на 24.11.2021 року заборгованість перед банком складає 2 269,52 грн.

При цьому, як вказує відповідач, дана сума виникла через протиправне нарахування позивачем судових витрат у розмірі 2 270,00 грн., а у позовній заяві позивач просить суд ще раз стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Тобто, як зазначає відповідач, грошові кошти у розмірі 2 270,00 грн. не є позикою, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними.

Відповідач також вказує, що позивач не довів факту укладення сторонами кредитної угоди, позивач надав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, однак вказана заява не є договором, а самого договору про надання банківських послуг позивачем не надано.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно п.2 заяви, остання лише разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Отже через відсутність Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту відсутні підстави для визнання факту укладення сторонами і договору про надання банківських послуг. При цьому, слід зазначити, що договору про надання банківських послуг автоматично не є кредитним договором.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не довів факту узгодження сторонами істотних умов, а отже і укладення кредитного договору.

Також відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів отримання чи не отримання ним кредитних коштів.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить суд відмовити Акціонерному товариству «Універсал Банк» у задоволенні позову у повному обсязі.

06.12.2021 року від представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає про те, що станом на момент пред`явлення наданої відповіді, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 2 393,72 грн., тобто банк врахував поповнення карткового рахунку, які були проведені боржником на суму 28 816,00 грн. після звернення до суду з позовом.

Таким чином, Акціонерне товариство «Універсал Банк» вказує, що він зменшив розмір позовних вимог з 28 653,58 грн. до 2 393,72 грн., оскільки відповідач повернув банку грошові кошти у розмірі 28 816,00 грн., а вказана заборгованість складається з судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та 286,14 грн. несанкціоноване користування коштами банку.

У судове засідання 17.02.2022 року представник позивача не з`явився, однак у наданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судове засідання 17.02.2022 року відповідач - ОСОБА_1 не з`явився, однак 17.02.2022 року його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та відповідача відсутності, а у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» просив відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 22.02.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 25 000,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або для здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи.

Згідно з наданим банком при зверненні до суду розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.02.2018 року станом на 07.06.2021 року дорівнює 28 653,58 грн., та складається з: 28 653,58 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитним лімітом.

У подальшому, АТ «Універсал Банк» було зменшено розмір позовних вимог до 2 393,72 грн., яка складається з: 2 270,00 грн. витрати по сплаті судового збору та 286,14 грн. несанкціоноване користування коштами банку, що підтверджується випискою про рух коштів по картці від 01.12.2021 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Разом з тим, відносно посилань представника позивача на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи, суд зазначає наступне.

Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифами, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15).

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22 лютого 2018 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (06 жовтня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Витяг з Тарифів, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22 лютого 2018 року шляхом підписання анкети-заяви.

У наданому Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Витягу з Тарифів зазначено що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису, однак докази наявності у відповідача відповідного електронного цифрового підпису відсутні.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 22 лютого 2018 року, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Судом при визначені розміру заборгованості відповідача перед банком враховуються позиція, викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, а отже, в даному випадку, з відповідача може бути стягнена лише заборгованість за тілом кредиту.

Тіло кредиту - це та сума, на яку оформляється кредитний договір. В цю суму не входить відсотки по кредиту, пеня, штрафи, комісійні та інше, які були нараховані банком та включені в заборгованість по тілу кредиту.

Як слідує з виписки про рух коштів по картці станом на 01.12.2021 року, за період з 22.02.2018 року по 01.12.2021 року відповідачем - ОСОБА_1 проводилися операції по картці.

За наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 станом на 07.06.2021 року за тілом кредиту складає 28 653,58 гривень.

Однак, як вбачається з виписки про рух коштів по картці станом на 01.12.2021 року у відповідача - ОСОБА_1 станом на день звернення АТ "Універсал Банк" до суду з позовом, тобто станом на 06.10.2021 року, та на теперішній час, взагалі відсутня заборгованість за кредитним договором б/н від 22.02.2018 року, зокрема, у розмірі 28 653,58 гривень (а.с. 67-76).

З виписки про рух коштів по картці станом на 01.12.2021 року вбачається, що 06.09.2021 року АТ "Універсал Банк" було списано 2 270,00 грн. як нарахування судових витрат.

Однак, списання коштів у розмірі 2 270,00 грн. з карткового рахунку відповідача при зверненні до суду з позовом як витрат по сплаті судового збору не передбачено ні договором, ні законом.

Таке списання коштів у розмірі 2 270,00 грн., як і нарахування коштів за несанкціоноване користування цими коштами у розмірі 286,14 грн., є неправомірним.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача - ОСОБА_1 , як станом на день звернення АТ "Універсал Банк" до суду з позовом, так і на момент ухвалення судом рішення, взагалі відсутня заборгованість за кредитним договором б/н від 22.02.2018 року, зокрема, у розмірі 28 653,58 гривень, а списання банком коштів у розмірі 2 270,00 грн. з карткового рахунку відповідача при зверненні до суду з позовом як витрат по сплаті судового збору, так і нарахування коштів за несанкціоноване користування цими коштами у розмірі 286,14 грн., є неправомірним.

З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.