печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Талдоновій М.Є.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_4 , яка з відповідачем має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З жовтня 2011р. вони мешкали окремо, ніколи не відвідує сина, не хоче з ним зустрічатись та спілкуватись. Позбавив його будь-якої батьківської уваги, вихованням не займається вже багато років, ніколи не цікавиться здоров`ям дитини, морально та матеріально дитину не підтримує. Відповідач не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст.ст. 164 СК України, просить позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав . Представник позивача просив позов задовольнити, розглянути справу в відсутність.

Відповідач подав заяву про визнання позову.

Суд відповідно до ст..200 ч.3 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні ухвалює рішення.

Представник третьої особи пояснення не надав.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.01.2022р.. відкрито провадження в порядку загального.

Суд , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка з відповідачем мала сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає з позивачкою(бабусею).

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79, 80 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено , що відповідач свідомо тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина , не піклується про фізичний і духовний розвиток останнього, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини.

Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина у зв`язку з невиконанням ним своїх батьківських обов`язків.

Отже, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..59 ЦК України Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ст..60 ЦК України 3. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст..61,62,63 ЦК України орган опіки та піклування не надав подання про призначення опікуна, тому суд позбавлений можливості розглянути позов в цій частині. Позивачка не позбавлена права звернення до суду .

Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 12,13,76,77,79, 81,263,264,200 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні його сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1

відповідач: ОСОБА_3 : АДРЕСА_2

третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації: 02096,м. Київ, вул.. Ялтинська,14

Дата складання повного тексту рішення 3.02.2022р.

Суддя Остапчук Т.В.