Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді: Пустовіта О.Г., за участю секретаря судового засідання: Курбакової Ю.О., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що вона являється матір`ю ОСОБА_3 .

04 липня 2021 року на дільниці проходки шахти «Октябрська» №24 шахтобудівельного управління, головний квершлаг гор.1415м ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», стався нещасний випадок із смертельним наслідком з ОСОБА_3 , під час виконання трудових обов`язків.

Відповідно до акту форми Н-1/П проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2021 року о 04 годині 20 хвилин на ПАТ «Кривбасзалізрудком» з прохідником дільниці №24 проходки ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_3 , комісією з розслідування нещасного випадку було визнано нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Відповідно до акту форми Н-1/П про нещасний випадок, встановлена причина настання нещасного випадку: основна - невиконання вимог інструкцій з охорони праці, супутня - невиконання посадових обов`язків.

Позивач зазначає, що внаслідок смерті ОСОБА_3 , вона втратила сина, рідну людину, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивача, яка втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. Син позивача ОСОБА_3 був для неї опорою та підтримкою, завжди допомагав з вирішення різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивача. ОСОБА_3 з малих літ допомагав та підтримував матір, рано влаштувався на роботу, щоб допомагати матері, він був її підтримкою та опорою. Позивач з сином мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивач виховувала сина від народження у найкращих традиціях українського народу та родини, він виріс справжнім чоловіком, став еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного громадянина. Позивач отримувала від свого сина як матеріальну допомогу, оскільки лише на її заробітну плату жити досить складно, крім того позивач отримувала від ОСОБА_3 допомогу у побуті та ін., оскільки він завжди піклувався і підтримував морально свою матір.

Позивача не полишають думки про смерть сина, що навіює на неї смуток, спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для неї дуже важко сприймається той факт, що вона пережила смерть свого сина, при тому що якихсь тяжких захворювань він не мав і смерть його наступила несподівано для всіх, а не від якоїсь хвороби, що може хоч якось людину підготувати морально до настання в майбутньому втрати та смерті рідної людини.

Позивач просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві у розмірі - 540 000,00 гривень.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористався.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач по справі ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.06.1990 року. Позивач змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » після одруження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 .

04 липня 2021 року під час виконання трудових обов`язків з прохідником дільниці №24 проходки ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_3 стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_3 помер, що підтверджується Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2021 року о 04 годині 20 хвилин, форми Н-1/П від 25 листопада 2021 року.

Згідно розділу 4 Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 25 листопада 2021 року нещасний випадок стався з таких обставин: 04.07.2021 року о 21 годині 50 хвилин у першу зміну виконуючий обов`язки начальника дільниці №24 ШБУ ОСОБА_4, через майстра гірничого дільниці №24 ШБУ ОСОБА_6 , видав наряд на виконання робіт в межах дільниці №24 ШБУ. Згідно з написами у книзі нарядів на першу зміну 04.07.2021, ланці робітників дільниці №24 ШБУ було зазначено наступне: прохіднику дільниці №24 ШБУ ОСОБА_7 - виконання робіт з буріння шпурів самохідною буровою установкою (надалі - СБУ) BOOMER S1D, прибирання відбитої гірничої маси з підошви виробки за допомогою навантажувально-доставочної машини EST-3.5 у головному квершлагу шахти горизонту - 1415м ш. «Октябрська» та доставка вибухових матеріалів зі складу вибухових матеріалів (далі - складу ВМ) горизонту - 1265м у головний квершлаг горизонту -1415м ш. «Октябрська»; прохіднику дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 - отримання вибухових матеріалів зі складу ВМ горизонту -1265м ш. «Октябрськая», доставка ВМ та ведення вибухових робіт при проходженні головного квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська».

Технічний нагляд та керівництво робіт у зміні здійснював майстер гірничий ОСОБА_6

О 22 годині 30 хвилин, переодягнувшись у спеціальний робочий одяг та отримавши засоби індивідуального захисту, акумуляторні світильники, кліттю по стволу ш. «Нова-Северная» робітники дільниці №24 ШБУ разом з іншими працівниками шахти спустилися на горизонт -1265м ш. «Октябрська». Після цього ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 кліттю ствола «Сліпа-Октябрська» переїхали на горизонт -1415м ш. «Октябрська» для подальшого виконання робіт згідно отриманого наряду. По прибуттю на горизонт -1415м ш. «Октябрська» ОСОБА_6 пішов оглядати стан робочих місць у виробках, де повинні були виконуватися роботи.

Приблизно 00 годині 30 хвилин, прохідники ОСОБА_3 та ОСОБА_7 направилися в склад ВМ, що розташований на горизонті -1265м ш. «Октябрська», для отримання вибухових матеріалів.

Згідно пояснень ОСОБА_6 , о 01 години 40 хвилин, переконавшись у безпечному стані робочих місць, він здійснив допуск на виконання робіт у головному квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська» прохіднику дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 та прохіднику дільниці №24 ШБУ ОСОБА_7 . Згідно отриманого наряду, до 03 години 30 хвилин, прохідник ОСОБА_7 , керуючи СБУ BOOMER S1D, виконував роботи з буріння шпурів у вибою головного квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська». Після закінчення виконання робіт з буріння шпурів, ОСОБА_7 приступив до виконання робіт з прибирання відбитої гірничої маси з підошви головного квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська» за допомогою НДМ EST-3.5 на відстані біля 40м від вибою.

Приблизно до 04 години 00 хвилин, прохідник дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 виконував підготовчі роботи у вибою до заряджання вибуховими матеріалами відбурених шпурів під керівництвом ОСОБА_6 . Приблизно о 04 години 15 хвилин, прохідник дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 про те, що він відлучиться на деякий час з вибою, де виконує роботу. Майстер гірничий дільниці №24 ШБУ ОСОБА_6 в цей час залишився у вибою, де виконувались роботи.

Згідно з поясненнями та протоколом опитування прохідника дільниці №24 ШБУ ОСОБА_7 , під час виконання роботи з прибирання гірничої маси з підошви виробки за допомогою НДМ EST-3.5, о 04 години 15 хвилин попереду машини підійшов прохідник дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 та подав йому світловий сигнал «СТОП». ОСОБА_7 зупинив НДМ EST-3.5 та поставив її ковш на підошву гірничої виробки. Після цього ОСОБА_3 по гірничій масі, яка була у виробці з західної від НДМ EST-3.5 сторони, пройшов в бік ніші НДМ. Проходячи повз ОСОБА_7 , ОСОБА_3 повідомив його, що попереду машини з правого боку знаходиться великий шматок гірничої маси, який треба прибрати. ОСОБА_7 оглянув шматок гірничої маси. Пройшовши до сполучення квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська» з нішею НДМ, ОСОБА_3 подав ОСОБА_7 світловий сигнал про можливість поновлення робіт за допомогою НДМ EST-3.5, після чого ОСОБА_7 , подав попереджувальний сигнал та поновив виконання робіт з прибирання гірничої маси. Приблизно о 04 годині 20 хвилин, прохідник дільниці №24 ШБУ ОСОБА_7 , виконуючи маневрові роботи у головному квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська», побачив прохідника дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 , який випав зліва кабіни НДМ EST-3.5 в бік шарнірного з`єднання машини. Після цього ОСОБА_7 відразу зупинив роботу машини НДМ EST-3.5 та покликав на допомогу майстра гірничого ОСОБА_6 .

Згідно пояснень та протоколів опитування майстра гірничого дільниці №24 ШБУ ОСОБА_6 , приблизно о 04 годині 20 хвилин, почувши крик прохідника дільниці №24 ШБУ ОСОБА_7 , відразу направився до НДМ EST-3.5. Там він побачив прохідника дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 , який знаходився у сидячому положенні на підошві виробки між кабіною НДМ EST-3.5 та стінкою виробки зі східної сторони виробки. На питання майстра гірничого дільниці №24 ШБУ ОСОБА_6 : «Що трапилось?» - прохідник дільниці №24 ШБУ ОСОБА_3 не відповів. Його очі були закриті, подих був переривчастим. Лишаючись на місці нещасного випадку, майстер гірничий дільниці №24 ШБУ ОСОБА_6 відправив прохідника дільниці №24 ШБУ ОСОБА_7 до руддвору горизонту -1415м ствола «Сліпа-Октябрська» зателефонувати у підземний медпункт, який знаходиться у руддворі горизонту -1115м ствола ш. «Октябрська» та сповістити підземну медичну сестру про нещасний випадок, який трапився у головному квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська». Отримавши виклик, підземна медична сестра дільниці №2 медичної служби АТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_8 зателефонувала поверхневому диспетчеру ш. «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_9 та доповіла про настання нещасного випадку. Поверхневий диспетчер ОСОБА_9 , отримавши дане повідомлення, викликав загін Державного воєнізованого гірничорятувального загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДВГРЗ ДСНС). Приблизно о 04 годині 45 хвилин підземна медична сестра ОСОБА_8 прибула на місце події, приступила до огляду постраждалого прохідника ОСОБА_3 та о 04 годині 55 хвилин констатувала біологічну смерть потерпілого ОСОБА_3

О 06 годині 59 хвилин прибули бійці загону ДВГРЗ ДСНС України, які приступили до виконання робіт з доставки тіла потерпілого на поверхню.

В розділі 7 Акту форми Н-1 про розслідування нещасного випадку від 25.11.2021 року зазначено, що нещасний випадок з прохідником дільниці №24 проходки ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_3 визнано пов`язаного з виробництвом.

Внаслідок смерті на виробництві ОСОБА_3 , його матір ОСОБА_1 втративши свого сина, рідну людину, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивача, яка втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з ст. 6 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (в редакції Закону України від 21 листопада 2002 року № 229-IV) умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи зазначені положення основного Закону України та КЗпП України, підприємство мало створити потерпілому та іншим працівникам належні небезпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань або іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були би неможливими.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Установлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, а також одним із засобів захисту порушених цивільних прав та інтересів, які передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України.

Згідно з ч. 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Приписами ст. 4 вказаного Закону встановлено, що державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Статтею 153 КЗпП України визначено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Відповідно до роз`яснень від 31.03.1995 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв`язку із смертю сина встановлений судом, підтверджується матеріалами справи.

Так, внаслідок смерті сина, який був для матері опорою та підтримкою, завжди допомагав з вирішення різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивача. ОСОБА_3 з малих літ допомагав та підтримував матір, рано влаштувався на роботу, щоб допомагати матері, він був її підтримкою та опорою. Позивач з сином мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивач виховувала сина від народження у найкращих традиціях українського народу та родини, він виріс справжнім чоловіком, став еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного громадянина. Позивач отримувала від свого сина як матеріальну допомогу, оскільки лише на її заробітну плату жити досить складно, крім того позивач отримувала від ОСОБА_3 допомогу у побуті та ін., оскільки він завжди піклувався і підтримував морально свою матір.

Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю сина, на переконання суду не потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди є сума у розмірі 250 000,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави - судовий збір в розмірі 2500,00 гривень.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Рішення складено та підписано 07 лютого 2022 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт