07.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/681/22
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши заяву позивача Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Старий Судак», Приватного підприємства «Смерш-62», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про повернення земельної ділянки, припинення права власності та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якому просить: накласти арешт на нерухоме майно - човнову станцію, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; заборонити ПП «Старий Судак» вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на вищезазначене нерухоме майно; заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку та інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій з виконання ухвали суду про забезпечення вказаного позову по цій справі щодо вищезазначеного нерухомого майна. Вимоги обґрунтовані тим, що відчуження спірного нерухомого майна третіми особами утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову, тому заявник вважає доцільним застосування вказаних заходів забезпечення позову.

Фактично матеріали справи наданні судді канцелярією суду 07 лютого 2022 року.

Суддя, ознайомившись з матеріалами позовної заяви та заявою про забезпечення позову, дійшов такого висновку.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечуються, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач вказує, що арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження до набрані законної сили судовим рішенням.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.02.2021 року по справі № 643/12369/19, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, якщо їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна, тобто перешкода у вільному розпорядженню майном, без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на спірне нерухоме майно та заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам і переоформленню документів на спірне нерухоме майно; вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Таким чином, оскільки забезпечення позову у виді накладення арешту є занадто суворим і у разі його вжиття буде порушувати права теперішнього власника нерухомого майна, суддя дійшов висновку, що заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, а саме човнової станції, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , буде цілком достатньо для запобігання наступного відчуження спірного майна та є співмірним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених вимог, у зв`язку із чим клопотання позивача підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити особам ПП «Старий Судак» вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно - човнову станцію, що складається з: літ. А - адміністративна будівля: 53.6 кв.м., літ. а-1-веранда, площею 30,9 кв.м., літ. Мз - мезонін, площею 18,0 кв.м. ПД - підвал, площею 12,0 кв.м., літ. а (1) - ґанок, площею 1,2 кв.м., літ. а (2), сходи, площею 2.1 кв.м., літ. Б-1 будівля вартової, площею 23,3 кв.м., літ.б-1 - тамбур, площею 5,1 кв.м. літ. б (1) - навіс, площею 20,6 кв.м., літ.б (2) - навіс, площею 7,5 кв.м.. літ В - гараж (тимчасовий), площею 18,0 кв.м., літ. Г - гараж (тимчасовий), площею 18,0 кв.м., літ. Д - господарський блок, площею 22, 7 кв.м., літ.Е-навіс, площею 66,0 кв.м., літ.Ж - господарський блок, площею 22,7 кв.м., літ. З - вбиральня, площею 1,0 кв.м., літ. И - гараж (тимчасовий), площею 18,0 кв.м., № 1- причал для човнів, площею 116,0 кв.м., № 2,3 - споруди (бони), площею 38,5 кв.м., № 4-6 - огорожі, площею 188,7 кв.м., літ І - замощення площею 953,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - човнову станцію, що складається з: літ. А - адміністративна будівля: 53.6 кв.м., літ. а-1-веранда, площею 30,9 кв.м., літ. Мз - мезонін, площею 18,0 кв.м. ПД - підвал, площею 12,0 кв.м., літ. а (1) - ґанок, площею 1,2 кв.м., літ. а (2), сходи, площею 2.1 кв.м., літ. Б-1 будівля вартової, площею 23,3 кв.м., літ.б-1 - тамбур, площею 5,1 кв.м. літ. б (1) - навіс, площею 20,6 кв.м., літ.б (2) - навіс, площею 7,5 кв.м.. літ В - гараж (тимчасовий), площею 18,0 кв.м., літ. Г - гараж (тимчасовий), площею 18,0 кв.м., літ. Д - господарський блок, площею 22, 7 кв.м., літ.Е-навіс, площею 66,0 кв.м., літ.Ж - господарський блок, площею 22,7 кв.м., літ. З - вбиральня, площею 1,0 кв.м., літ. И - гараж (тимчасовий), площею 18,0 кв.м., № 1- причал для човнів, площею 116,0 кв.м., № 2,3 - споруди (бони), площею 38,5 кв.м., № 4-6 - огорожі, площею 188,7 кв.м., літ І - замощення площею 953,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Застосувати вказаний захід забезпечення позову до набрання законної сили рішення суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надіслати копію цієї ухвали сторонам у справі.

Суддя: Т.П. Терещенко