ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 631/284/21

провадження № 22-ц/818/801/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Сільськогосподарське приватне акціонерне товариство «ОХОЧЕ»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року в складі судді Пархоменко І.О.,

у с т а н о в и в :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «ОХОЧЕ» (далі СГ ПрАТ «ОХОЧЕ») та просила розірвати договір оренди землі № б/н від 22 березня 2017 року, укладений між нею та СГ ПрАТ «ОХОЧЕ», предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 3,19 га з кадастровим номером :02:001:0465, розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області; стягнути з СГ ПрАТ «ОХОЧЕ» на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн та 908,00 грн судового збору.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України, а саме не зазначено ціну позову, не сплачено судовий збір та не надано відповідне платіжне доручення.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги ухвали від 01 квітня 2021 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 не виконані, недоліки позовної заяви не усунені, а тому з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України суд повертає позовну заяву позивачу.

06 серпня 2021 року ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково послався на пункт 8 частини першої статті 176 ЦПК України, оскільки у даному пункті чітко визначено стосовно яких саме об`єктів найму, оренди слід вираховувати сукупність платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки, а саме стосовно оренди житла. Ця норма є вичерпною та не розповсюджується на інші об`єкти оренди.

Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що даний спір не пов`язаний з підтвердженням права на земельну ділянку, предметом позову є розірвання договору оренди землі.

Між ОСОБА_1 та відповідачем існують договірні відносини, та у випадку задоволення позовних вимог не відбудеться зміна складу майна, у зв`язку з чим позовна вимога про розірвання договору оренди землі не підлягає грошовій (вартісній) оцінці.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19, згідно з яким до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці; під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

СГ ПрАТ «ОХОЧЕ» ухвалу суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників за наявними в ній матеріалами з підстав, передбачених частиною першою статті 353 та частиною другою статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень статтей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України.

В статті 175 ЦПК України викладені вимоги до позовної заяви.

Частиною третьою статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина четверта статті 177 ЦПК України).

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (частина друга статті 176 ЦПК України).

Відповідно до преамбули Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674 VI) цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 2 Закону № 3674 VI визначено, що платники судового збору це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону № 3674 VI).

Згідно з частинами першою третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 квітня 2021 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 з підстав її невідповідності вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України, а саме не зазначено ціну позову, не сплачено судовий збір та не надано відповідного платіжного доручення.

На виконання вимог ухвали, представником позивача подана уточнена позовна заява, де у графі: «ціна позову» зазначено, що позов є немайновий.

Судовий збір сплачений ОСОБА_1 в розмірі 908,00 грн, що на час звернення з позовом відповідає ставці судового збору за подання позову немайнового характеру.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки вимоги ухвали про залишення позову без руху ОСОБА_1 виконано не було, а тому з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України суд повернув позовну заяву позивачу.

Предметом позову ОСОБА_1 у даній справі є розірвання договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 8 частини першої 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Тобто позов, поданий ОСОБА_1 , є майновим та відповідно до положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову має визначатися сукупністю платежів за користування майном (земельною ділянкою) протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Доводи апеляційної скарги, що у пункті 8 частини першої статті 176 ЦПК України чітко визначено стосовно яких саме об`єктів найму, оренди слід вираховувати сукупність платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки, а саме стосовно оренди житла, не приймаються апеляційним судом, оскільки є особистим тлумаченням норм процесуального права з боку апелянта і суперечить змісту вказаної норми закону.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позову фізичною особою немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог статтей 175 та 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню позивачці відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Повернення без розгляду позовної заяви не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовною заявою, яка оформлена відповідно до вимог статтей 175 та 177 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 судова колегія не приймає, оскільки позов ОСОБА_3 містить інші предмет та підстави позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 353, 367, ч. 2 ст. 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна