Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2022 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальних збитків у розмірі 180830,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн., а також витрат на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що до Черкаського районного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження № 00580, внесене в ЄРДР 30.04.2018 р.

Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що 30.04.2018 року близько 10.20 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВА3 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі Канів- Чигирин- Кременчук на 113 км. + 85 км. від м. Черкаси в напрямку м. Чигирин Черкаської області в порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1 та 14.2 Правил дорожнього руху України, був неуважним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам, не впевнившись перед початком обгону, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, на достатній від обгону відстані, виконав перестроювання на смугу зустрічного руху з метою обгону, а в момент виявлення автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку, усвідомлюючи, що він не має можливості завершити маневр обгону, з метою уникнення зіткнення, скерував автомобіль на ліве узбіччя, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого, виявивши небезпеку у вигляді зустрічного автомобіля, був змушений скерувати на праве узбіччя.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/732 від 13.07.2018 року отримала тілесні ушкодження у вигляді травми правого стегна з переломом стегнової кістки в середній третині, травма правої стопи з переломом другої, третьої плюснових кісток, вивихом четвертого пальця, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Садна поверхневої рани м`яких тканин обличчя, голови відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Витрати, пов`язані з лікуванням складають 20000,00 грн. що підтверджується відповідними чеками.

Витрати, пов`язані з посиленим харчуванням з вересня по цей час 135000,00 грн. із розрахунку 15000, 00 грн. на місяць.

Позивачу ОСОБА_1 необхідна реабілітація у санаторії. Як вбачається з пропозиції одного з відомих санаторіїв Трускавця- санаторію «Шахтар», інформація про відпочинок в якому розміщена на офіційному веб-сайті ww.shahtar.com.ua, вартість санаторно-курортного лікування за 21 день складає 25830, 00 грн. із розрахунку 1230, 00 грн. за добу, що включає трьохразове харчування та проживання в одномісному номері без підвищеного комфорту.

Всього матеріальні збитки, які поніс та понесе позивач в результаті матеріальної шкоди, спричиненої відповідачем ОСОБА_4 , складають 80830,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в результаті скоєного відносно неї кримінального правопорушення постійно страждає від нанесених травм, на даний час вона ледь-ледь пересувається за допомогою милиць та сторонніх осіб, погано обслуговує себе в побуті. Від нестерпних страждань вона понесла непоправні моральні страждання. А саме, змінився її звичний спосіб життя. В її житті з`явились такі почуття: як постійний страх, відчуття власної безпомічності, страх назавжди стати інвалідом. Вона стала замкнутою людиною, уникає будь-якого спілкування з друзями. Через свою безпомічність не відвідує родичів, друзів та не приймає у себе вдома гостей. Не дивиться жодних телевізійних програм, де є розважальні елементи.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 вважає, що моральні збитки внаслідок завданих їй моральних страждань в результаті скоєного кримінального правопорушення складають 100000, 00 грн.

Також, позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується договором та квитанцією.

До початку слухання справи по суті представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначено наступне. Позивач в результаті скоєного відносно неї кримінального правопорушення постійно страждає від нанесених травм, в результаті яких вона стала інвалідом 3-ї групи. Від нестерпних страждань вона понесла непоправні моральні страждання, в результаті даних моральних страждань моральні втрати. А саме, змінився її звичний спосіб життя. В її житті з`явились такі почуття: як постійний страх, відчуття власної приниженості внаслідок отриманої інвалідності. ОСОБА_1 стала замкнутою. Все її життя стало рухатись в зовсім іншому напрямку.

Враховуючи вище викладене, позивач ОСОБА_6 вважає, що розмір моральних збитків внаслідок завданих їй моральних страждань в результаті скоєного кримінального правопорушення складають 50000,00 тисяч гривень.

Судові втрати за позовною заявою адвоката Тимчука Олександра Вікторовича, який діяв в інтересах ОСОБА_1 складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 7500 грн. що підтверджується договором про надання правової допомоги та квитанцією, та за цією уточненою позовною заявою складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн., що також підтверджується договором надання правової допомоги та прибутковими касовими ордерами. Загальна сума судових витрат складає 12000 гривень. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь 50000,00 грн. моральної шкоди та 12000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач та її представник у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Позивач зазначила, що претензій щодо завданої відповідачем матеріальної шкоди вона не має, просить стягнути моральну шкоду та витрати на правову допомогу.

Представник відповідача у судовому засіданні повідомила, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме у сумі 20000,00 грн. з урахуванням моральної шкоди та витрат на правову допомогу та вважає, що цієї суми відшкодування буде достатньо. Вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. є завищеним, оскільки страховою компанією позивачу відшкодовано матеріальну шкоду, відповідач теж частково відшкодовував позивачу матеріальну шкоду, тому і розмір моральної шкоди має бути зменшеним. Відповідач вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, та таким чином позивач хоче збагатитись, просила зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду 07.02.2022 року надійшла заява правонаступника третьої особи ПАТ СК Українська страхова група, в якій представник третьої особи просить слухати справу без його участі. 04.11.2021 року на адресу суду надходили письмові пояснення третьої особи, які було надано на первісну позовну заяву до подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог, та у яких представником третьої особи зазначено, що заявлений розмір позовних вимог є необґрунтованим, а витрати на правову допомогу завищені, моральну шкоду третьою особою позивачу відшкодовано не було.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року встановлено, що 30.04.2018р. о 10.20 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчук на 113км. + 85м. від м.Черкаси в напрямку м.Чигирин, що знаходиться в адміністративних межах Черкаського району Черкаської області, в порушення вимог п.п.2.3 б), 10.1 та 14.2 ПДР України, був неуважним, не впевнився перед початком обгону, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виконав перестроювання на смугу зустрічного руху з метою обгону, а в момент виявлення автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку, усвідомлюючи, що він не має можливості безпечно завершити маневр обгону, з метою уникнення зіткнення, скерував автомобіль на ліве узбіччя, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, виявивши небезпеку у вигляді зустрічного автомобіля, був змушений маневрувати на праве узбіччя.

Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/732 від 13.07.2018 р. отримала тілесні ушкодження у вигляді травми правого стегна з переломом стегнової кістки в середній третині, травми правої стопи з переломом другої, третьої плюснових кісток, вивихом четвертого пальця, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та саден поверхневих ран м`яких тканин обличчя, голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме вимог п.п.10.1 та 14.2 ПДР України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 25.07.2018 р. №4/549 знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та настанням наслідків, що спричинили потерпілій ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Даним вироком суду визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 та цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28.10.2020 року апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 та цивільного позивача ОСОБА_7 адвоката Тимчука О.В. задоволено частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, змінено, скасовано його в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 та цивільного позивача ОСОБА_7 , та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно полісу № АК/4408537 від 16.08.2017 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ТДВ Страхове товариство з додатковою відповідальністю Глобус. У полісі зазначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 200000,00 грн. на одного потерпілого.

Позивачем на підтвердження завданих їй матеріальних збитків надано суду ряд квитанцій та товарних чеків, що свідчать про придбання ліків та виробів медичного призначення на підтвердження матеріальних збитків, однак у заяві про зменшення позовних вимог позивач не просить стягувати з відповідача матеріальну шкоду, тому дані докази свідчать про те, що позивач перебувала на лікуванні у медичному закладі та їй проведено оперативне втручання.

Відповідно до довідки КНП Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги № 1029 від 06.05.2020 р., ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні протягом 18 лікарняних днів з 30.04.2018 р. по 18.05.2018 р.

Згідно даних медичної карти ОСОБА_1 у Черкаській ЦРЛ за 2018-2020 роки, остання неодноразово зверталась до лікаря зі скаргами на біль у правому стегні.

Згідно консультативного висновку спеціаліста ортопеда-травматолога ОСОБА_8 КНП Черкаська обласна лікарня ЧОР від 22.10.2020 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: М8407 неправильне зрощення перелому, ділянка гомілково-стопного суглоба та стопи, остеохондроз ПВХ, деф. спондильоз, больовий симптом. Незначне порушення функції. Правобічний коксартроз 1 ст. при консолідованому переломі правої стегнової кістки в с/3 з наявністю фіксаторів, незначне порушення функції. Невірно консолідовані переломи н/3 2-3 плюсневих кісток правої стопи, вивих 4-го пальця останньої. Помірно виражене порушення функції. Рекомендації обмеження навантаження, рекомендації щодо вживання медичних препаратів, консультація ЛЛК за місцем проживання для визначення показань подачі документів на МСЕК.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 12.01.2021 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 присвоєно третю групу інвалідності (загальне захворювання) терміном до 31.12.2021 року.

Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно положень ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує фізичним болем та душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку з отриманими травмами та лікуванням, а також в душевних стражданнях, у зв`язку з тим, що вона стала інвалідом третьої групи.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що в неї і дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям, які є наслідком пережитої ДТП, вона потребує подальшого лікування, наслідки кримінального правопорушення вчиненого відповідачем досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили їй значні та тривалі моральні страждання. Моральних страждань вона зазнала і у зв`язку із тим, що у момент скоєння ДТП у автомобілі перебував її чоловік ОСОБА_5 , який також зазнав ушкоджень, та вона переживала і за нього. Наслідки кримінального правопорушення, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на тривале лікування та реабілітацію.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 ч.2 ст.1167 ЦК України, визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В пункті 5 вказаної вище постанови зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, їх ступеню вини, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь кого зі сторін у скрутне становище (постанова Верховного Суду від 08.11.2018 року у справі № 336/3665/16-ц).

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог. В судовому засіданні встановлено, що обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням має бути покладений на відповідача, оскільки страховою компанією позивачу моральну шкоду не відшкодовано, позивачем в судовому засіданні доведено та обґрунтовано заподіяння їй моральних страждань у зв`язку із неправомірною поведінкою відповідача.

Внаслідок дій відповідача позивач зазнала моральних страждань, які полягають у фізичному болю та стражданнях, які ОСОБА_1 зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких зазнала позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Зазначені події внесли незручності та потребували додаткових зусиль для організації її з чоловіком життя, оскільки звичайний ритм життя був порушений внаслідок ДТП.

Окрім того, суд враховує той факт, що потерпіла внаслідок ДТП особи - позивач отримала третю групу інвалідності, понесла душевні переживання та стрес, змінився звичний стан речей та її життєвий уклад внаслідок отримананих в результаті ДТП травм, необхідність лікування з віком лише збільшуються.

Посилання представника відповідача на відшкодування позивачу матеріальної шкоди страховою компанією, та відшкодування ним частково матеріальної шкоди, висновків суду щодо стягнення моральної шкоди не спростовують.

Такий аргумент відповідача, як занадто велика сума, не є підставою для зменшення суми моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на те, що на даний час позивач потребує подальшої реабілітації та лікування, тому суд приходить до висновку, що заявлений розмір моральної шкоди є законним та обґрунтованим, та таким що не приведе до безпідставного збагачення позивача, а отже підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення заявленого розміру витрат на правову допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання юридичної допомоги від 09.01.2019 року, який укладено між ОСОБА_1 та адвокатським бюро ТИМЧУК, де зазначено що вартість послуг адвоката складає 7500,00 грн., а саме за підготовку до представництва клієнта у суді першої інстанції 5000,00 грн., участі в якості представника потерпілої у суді 500,00 грн,. складання цивільного позову 2000,00 грн., копію квитанції № 38089555 від 09.01.2019 р. на оплату юридичних послуг адвокатському бюро ТИМЧУК за договором від 09.01.2019 року. Також надано копію договору про надання правової допомоги № 04/11/21 від 04.11.2021 року, який укладено між ОСОБА_1 та адвокатським бюро ГАВРИЛЬЧЕНКО. Відповідно до п. 4.4 вказаного договору гонорар адвоката становить 3000,00 грн., 1500,00 грн. складання уточненої позовної заяви та 1500,00 грн. одне судове засідання. Відповідно до прибуткових касових ордерів від 04.11.2021 року та від 21.12.2021 року ОСОБА_1 сплатила 4500,00 грн. за надання правової допомоги за договором від 04.11.2021 року на користь адвокатського бюро ГАВРИЛЬЧЕНКО.

Відповідно до позиції ВСУ, викладеній у постанові від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, а саме у 2019-2020 році у рамках кримінального провадження, з січня 2021 року по лютий 2022 року новий судовий розгляд цивільного позову, кількість судових засідань у справі, те, що інтереси позивача представляли два адвокати, з урахуванням критерію розумності та реальності розміру витрат, їх необхідності, дійшов висновку, що в даній конкретній справі дійсно позивачем понесені витрати на правову допомогу, та їх розмір є співмірним із складністю справи та витраченим адвокатом часом, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.

Тому суд, керуючись принципами справедливості, розумності та об`єктивності вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути 12000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду з позовною заявою позивача було звільнено від сплати судового збору, тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (0,4 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року).

Керуючись ст. 4, 5, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 12000 (дванадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення до Черкаського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2022 року.

Суддя: В. В. Морозов