УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження у справі

10 лютого 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення дій та встановлення порядку виконання ухваленого рішення, -

встановив:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди Західному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України в законному користуванні службовим житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення та передачі згідно акту Західному регіональному управлінню, також встановити порядок виконання ухваленого рішення шляхом надання ОСОБА_1 десятиденного терміну для звільнення службової квартири від особистих речей та передачі службового жилого приміщення.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом скеровувався запит до ГУ ДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 . З отриманої відповіді вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Одеса.

Будь-які процесуальні рішення, в тому числі про залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відкриття провадження або відмову у відкритті провадження, судом приймається після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.
Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова справа №463/6203/17 від 17.01.2019р. позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України про зобов`язання до вчинення дій, виселення з службового житлового приміщення та зняття з реєстрації задоволено частково, вирішено виселити ОСОБА_2 зі службового житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , без надання їй іншого житлового приміщення, в решті вимог відмовлено.
У вищевказаному позові позивач звертався до суду із позовом до відповідачів, яким просив зобов`язати відповідача ОСОБА_1 здати Західному регіональному управлінню службове житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 , виселити з службової житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 відповідача ОСОБА_2 без надання їй іншого житлового приміщення та зняти її з реєстраційного обліку місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 .
Під час розгляду вказаної справи було вже встановлено, що « ОСОБА_1 , будучи забезпечений службовим приміщенням за новим місцем проходження служби у м. Харкові, втратив право користування службовою квартирою у м. Львові. У спосіб добровільного зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання на АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_1 виконав вимоги закону та підзаконних нормативно-правових актів щодо необхідності звільнення службового житлового приміщення за попереднім місцем служби. Після цього, в тому числі станом на час розгляду справи судом, у ОСОБА_1 відсутні правові підстави для зайняття квартири АДРЕСА_1 . При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 , так як останній не зареєстрований та, будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу у м. Одеса, де зареєстрований за місцем проживання, фактично не проживає у спірній квартирі. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_1 здати позивачу службове житлове приміщення не відповідає вимогам закону (ст. 16 ЦК України). В нормативно-правових актах, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у цій частині, відсутні положення, які б, окрім обов`язку звільнити службове житлове приміщення, яке відповідачем ОСОБА_1 було звільнено, визначали б, у який спосіб відповідач повинен «здати» його позивачу та правові наслідки недотримання ним цього обов`язку.»
Тобто суд не вбачав підстав для задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 , оскільки останній не зареєстрований та, будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу у м. Одеса, де зареєстрований за місцем проживання, фактично не проживає у спірній квартирі, а отже судом і не встановлено факту порушення прав позивача внаслідок дій безпосередньо відповідача ОСОБА_1 . Вказане рішення набрало законної сили.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

У даній позовній заяві фактично знову порушується те саме питання про зобов`язання до вчинення дій ОСОБА_1 з дещо перефразованими вимогами, хоча стосовно цього ж відповідача вказане питання вирішено по суті, а щодо встановлення порядку виконання рішення та шляху передачі квартири, то в рішенні суду від 17.01.2019р. було зазначено про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_1 здати позивачу службове житлове приміщення (шляхом звільнення та передачі квартири тощо) не відповідає вимогам закону (ст. 16 ЦК України), оскільки в нормативно-правових актах відсутні положення, які б, окрім обов`язку звільнити службове житлове приміщення, яке відповідачем ОСОБА_1 було звільнено, визначали б, у який спосіб та порядок відповідач повинен передати його позивачу та правові наслідки недотримання ним цього обов`язку.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у відкритті провадження по даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 46, 47, 186 ЦПК України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення дій та встановлення порядку виконання ухваленого рішення.

Копію ухвали направити ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Нор Н. В.