Справа № 710/1402/21
Провадження № 2/710/37/22
УХВАЛА

16.02.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області, в складі головуючого судді Побережної Н.П., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області до Лип`янського сільського голови Іщенка Сергія Юрійовича за участі Звенигородської окружної прокуратури з процесуальними правами та обов`язками позивача про стягнення шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021 до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області шкоду в розмірі 127903,05 грн.

16.02.2022 головуючим суддею Шполянського районного суду Черкаської області Побережною Н.П. подано заяву про самовідвід з підстав п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, яка мотивована тим, що головуючий суддя під час розгляду даної справи брала участь у процедурі врегулювання спору за участю судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.(ч.3 ст.39 ЦПК України).

Частиною першою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч.9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За змістом ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (Заява №7577/02) вказано, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Подібний висновок міститься у п.28 рішенні Європейського суду з прав людини у справі у справі «Газета «Україна центр» проти України» від 15.07.2010 (Заява №16695/04).

Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, (Заява №33949/02), пункт 49 рішення, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В пункті 105 рішення Європейського суду з прав людини, справа Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (Заява № 21722/11), зроблено висновок, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Згідно з п. 97 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фельдман проти України» від 08.04.2010 (Заяви №76556/01 та 38779/04), зазначено, що до вимоги "безсторонності" мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Ухвалою суду від 22.12.2021 провадження у справі було зупинено та призначено проведення процедури врегулювання спору в справі за позовом Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області до Лип`янського сільського голови Іщенка Сергія Юрійовича про стягнення шкоди в порядку регресу за участі Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області з процесуальними правами та обов`язками, наданими позивачу.

20.01.2022 під час здійснення спільної наради сторони повідомили про врегулювання спору мирним шляхом - укладанням мирової угоди, тому ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 20.01.2022 було припинено процедуру врегулювання спору за участю судді та поновлено провадження у справі.

14.02.2022 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області було відмовлено у затвердженні мирової угоди.

Відповідно до ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд

В даній справі була застосована процедура врегулювання спору за участю судді, яка регламентована главою 4 ЦПК України та містить свої особливості.

За змістом ч.1 ст. 204 ЦПК України врегулювання спору за участю судді припиняється:

1) у разі подання стороною заяви про припинення врегулювання спору за участю судді;

2) у разі закінчення строку врегулювання спору за участю судді;

3) за ініціативою судді у разі затягування врегулювання спору будь-якою із сторін;

4) у разі укладення сторонами мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження або звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, або в разі відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем.

У разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу (ч.4 ст. 204 ЦПК України).

Отже, в разі завершення процедури врегулювання спору за участю судді з підстав визначених п.4 ч.1 ст.204 ЦПК України розгляд справи завершується затвердженням мирової угоди і закриттям провадженням по справі, чи залишенням позову без розгляду, чи закриттям провадження по справі в разі відмови позивача від позову, тобто врегулювання спору за участю судді.

Водночас законодавцем не передбачено наслідків відмови суду у затвердженні мирової угоди після застосування процедури врегулювання спору за участю судді щодо продовження розгляду справи цим же судом, який проводив врегулювання спору, чи передачі справи на розгляд іншому судді, адже в разі припинення врегулювання спору з підстав, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст.204 ЦПК України справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Передача справ на розгляд іншому судді в даному випадку обумовлена особливістю процедури врегулювання спору за участю судді, оскільки відповідно до ст.203 ЦПК України під час проведення врегулювання спору за участю судді суддя з`ясовує підстави та предмет позову, підстави заперечень, роз`яснює сторонам предмет доказування по категорії спору, який розглядається, пропонує сторонам надати пропозиції щодо шляхів мирного врегулювання спору та здійснює інші дії, спрямовані на мирне врегулювання сторонами спору; суддя може запропонувати сторонам можливий шлях мирного врегулювання спору; п ід час закритих нарад суддя має право звертати увагу сторони на судову практику в аналогічних спорах, пропонувати стороні та (або) її представнику можливі шляхи мирного врегулювання спору.

У зв`язку із вищезазначеним, оскільки головуючий суддя Побережна Н.П. під час розгляду даної справи брала участь у процедурі врегулювання спору за участю судді та результатами розгляду мирової угоди відмовила у її затвердженні, суддя, виходячи з принципів верховенства права та рівності учасників процесу, вважає за необхідне задовольнити самовідвід у вказаній цивільній справі, задля виключення будь-якого сумніву з приводу упередженості судді.

Відповідно до вимог частини першої статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.7, 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 36, 37, 39 - 41, 252, 258, 260, 261, 353, ст.354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. про самовідвід судді задовольнити.

Цивільну справу №710/1402/21 передати до канцелярії Шполянського районного суду Черкаської області для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Шполянського районного суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.П. Побережна