Номер провадження 2/754/933/22
13 січня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючого судді Гринчак О.І.
секретаря судових засідань Чехун Ю.В.
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
26 серпня 2021 року позивачка - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6 658,00 грн з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка свої вимоги мотивує тим, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_4 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2019 у справі № 761/1597/19 шлюб між сторонами розірвано. Позивач вказує, що від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, знаючи, що неповнолітня дочка навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється, ніякої матеріальної допомоги дочці не надає. Позивач зазначає, що загалом щомісячні витрати на утримання дитини складають 13 316,00 грн. Оскільки обов`язок матеріального забезпечення дитини є спільним та рівним, аліменти повинні бути визначені в розмірі 50 % від загальної суми витрат на утримання дочки, тобто в розмірі 6658,00 грн щомісячно.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.08.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 07.10.2021.
04.10.2021 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, просить задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти заочного рішення.
Судове засідання 07.10.2021 відкладено на 29.11.2021 у зв`язку з неявкою сторін.
28.10.2021 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, просить задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти заочного рішення.
У судове засідання 29.11.2021 з`явився представник позивача; відповідач до суду не з`явився. У розгляді справи оголошено перерву до 13.01.2022.
У судове засідання 13.01.2022 представник позивача з`явився, однак відповідач до суду не з`явився. Представник позивача заявив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку на подання доказів та про долучення до матеріалів справи документальних доказів витрат на утримання дитини. Судом задоволено вказане клопотання. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі; щодо проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до суду повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання, проте поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.
Від шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , в якому батьком вказано ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_2 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2019 у справі № 761/1597/19 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

21 липня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб; після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 .

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У ході судового розгляду справи встановлено, що сторони мають дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю, на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку.

Позивач у позовній заяві вказує, що щомісячно несе такі витрати на утримання спільної неповнолітньої дитини: оплата позашкільного навчання - 4400,00 грн.; витрати на придбання сезонного одягу - 2000,00 грн.; витрати на забезпечення навчальними підручниками та канцелярським приладдям - 500,00 грн.; витрати на харчування - 4000,00 грн.; витрати на лікування сезонних захворювань -1500,00 грн.; щорічне оздоровлення - 5000,00 грн. (відповідно - 416,00 грн. щомісячно); щомісячні дрібні витрати - 500,00 грн. Тобто загальна сума витрат складає 13316,00 грн.

Відповідно до положень частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як зазначається у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 № 201/15248/16-ц (61-4862св18) дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Позивачем при визначенні розміру аліментів включено витрати на оплату позашкільного навчання в сумі 4400,00 грн., витрати на лікування сезонних захворювань в сумі 1500,00 грн. та щорічне оздоровлення 5000,00 грн. (відповідно 416,00 грн. щомісячно). Однак такі витрати відносяться до додаткових та не можуть бути стягнуті з відповідача як аліменти.

Суд зазначає, що, враховуючи положення національного та міжнародного законодавства, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, при цьому найкращі інтереси дітей є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, судом встановлено, що заявлені у позовній заяві витрати на суму 7000,00 грн., що включають витрати на придбання сезонного одягу, витрати на забезпечення навчальними підручниками та канцелярським приладдям, витрати на харчування, щомісячні дрібні витрати, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дочки у розмірі 3500,00 грн. (50% понесених витрат на утримання дитини) щомісячно, починаючи з 26 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дітей, не порушить рівності сторін.

За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 263, 265, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, що становить 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 26 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2022 (після виходу судді з лікарняного).

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК