Справа № 2-8760/2010
Провадження № 6/201/31/2022
УХВАЛА

20 січня 2022 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 11 січня 2022 року надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2010 року у справі № 2-8760/2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № KIM0GA0000039П від 22 грудня 2006 року 830 727, 05 грн. 26 квітня 2011 року видано виконавчий лист у зазначеній цивільній справі, який пред`явлено для виконання до Солом`янського РУЮ у м. Києві. 19 серпня 2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 28220695. 12 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та передачу виконавчого документа на виконання до Дніпровського РВ ДВС у м. Києві. В подальшому виконавчий лист направлено з Дніпровського РВДВС до Любарського РВ ДВС у Житомирській області. Згідно довідки Любарського РВ ДВС ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 17 грудня 2020 року 16 жовтня 2015 року державним виконавцем Любарського РВ ДВС винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим документом направлено до Дніпровського РВДВС м. Київ. Згідно довідки Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 30 листопада 2021 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 47108561 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8760/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 830 727, 05 грн. 28 серпня 2015 року державним виконавцем на підставі п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і направлення виконавчого документа за належністю до Любарського ВДВС. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 30 листопада 2021 року даний виконавчий документ до Дніпровського ВДВС повторно не надходив та на виконанні не перебуває. Крім того, указаний виконавчий документ відсутній і у Департаменті зі стягнення проблемної заборгованості в Північному регіоні АТ КБ «Приватбанк». Отже, на думку заявника виконавчий документ був втрачений при пересилці, що є поважною причиною не пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник заявника і інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Таким чином, неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-8760/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, рішенням від 10 вересня 2010 року у якій було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № KIM0GA0000039п від 22 грудня 2006 року 830 727, 05 грн. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № KIM0GA0000039п від 22 грудня 2006 року - 200 грн. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 на користь держави судовий збір - 1700 грн. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

26 квітня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист у зазначеній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № KIM0GA0000039п від 22 грудня 2006 року 830 727, 05 грн., який було пред`явлено до виконання до відділу ДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

Поставною державного виконавця 19 серпня 2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-8760/2010.

В подальшому виконавчий лист направлено з Дніпровського РВДВС до Любарського РВ ДВС у Житомирській області. Згідно довідки Любарського РВ ДВС ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 17 грудня 2020 року 16 жовтня 2015 року державним виконавцем Любарського РВ ДВС винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим документом направлено до Дніпровського РВДВС м. Київ. Згідно довідки Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 30 листопада 2021 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 47108561 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8760/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 830 727, 05 грн. 28 серпня 2015 року державним виконавцем на підставі п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і направлення виконавчого документа за належністю до Любарського ВДВС.

Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що даний виконавчий документ до Дніпровського ВДВС повторно не надходив та на виконанні не перебуває.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення . Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання. При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з їх втратою, слід перевіряти обставини їх втрати.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документу до виконання склала 3 роки з дати набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по даній справі закінчився.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C.G.andOthers v.Bulgaria», заява №1365/07, 24 April 2008, §39), «Олександр Волков проти України» («OleksandrVolkov v.Ukraine», заява №21722/11, §170)).

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року).

Суд звертає увагу, що стягувач, який не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Стягувач, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, доказів втрати виконавчого листа, поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

У даному випадку стягувач внаслідок своєї тривалої бездіяльності, яка не була виправдана поважними причинами, не продемонстрував зацікавленості у виконання рішення суду на свою користь у примусовому порядку, тому боржник відповідно до ст. 433 ЦПК України з урахування принципу правової визначеності вправі розраховувати на те, що у такому випадку суд не має поновлювати процесуальний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ураховуючи викладене у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа і поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 431, 442, п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова