ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1611/22 Справа № 210/921/21 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року, яке ухвалене суддею Сільченко В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення суду складено 22 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»)про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у період з 06.07.2005 року по 06.07.2020 року працював на посаді помічника машиніста тепловозу та машиніста тепловозу на КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ «КГМК «Криворіжсталь» та ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Із-за роботи в шкідливих та важких умовах праці Державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини у медичному висновку від 10.12.2020 року за №2014 та в п.14 акту форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) №15 від 24.12.2020 року встановлено діагноз професійного захворювання:

-Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з вираженим церебрально- периферичним ангіодисгонічним синдромом, ускладненим перенесеним в січні 2020 року гострим порушенням мозкового кровообігу за ішемічним типом у лівій СМА, (атеротромботичний варіант), дизартричний синдром, правобічний геміпарез до легкого ступеня в нозі, середнього ступеня в кисті, помірний вестибуломозочковий синдром, на фоні гіпертонічної хвороби третьої стадії, у поєднанні з полірадикулопатіею попереково- крижовою L4-L5-S1 та шийною С6-С7, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня), стійкий больовий синдром. T 75.2

-Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня. J 68.4

Висновком МСЕК від 26.01.2021р. позивачу первинно встановлено 65% втрати стійкої професійної працездатності з яких - 50% вібраційна хвороба та 15% хронічне обструктивне захворювання легень, та третя група інвалідності безстроково.

Внаслідок професійного захворювання позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і тому не може вести нормальне життя. Не може працювати, навіть допомогти по господарству своїй родині не має змоги бо його мучить виражена задишка при незначному фізичному навантаженні, приступоподібний кашель, щоденні приступи задухи до 1-2 разів на добу, біль та обмеження рухів у попереково-крижовому відділі хребта, затерпання гомілки та правої руки, періодичний головний біль при підвищенні артеріального тиску, загальна слабкість.

Розмір компенсації за спричинену моральну шкоду пояснює тим, що із-за важких та шкідливих умов праці він на протязі більш як 14 років потерпає значних фізичних та моральних страждань, сильної фізичної та душевної болі, що змушує його змінювати звичний стан життя та приймати заходи щодо систематичного лікування та трати додаткових сил на організацію свого життя.

Зазначає, що професійне захворювання спричинило моральну шкоду, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду, пов`язану із профзахворюванням на виробництві в розмірі 180 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» на користь держави судові витрати в розмірі 1800 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Вважає, що судом залишено поза увагою роз`яснення викладені в п. 3 Пленуму ВС України у Постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди саме відповідачем, оскільки професійне захворювання позивача виникло внаслідок багаторічної роботи в шкідливий умовах праці, з них на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач працював 14 років 3 місяці.

При працевлаштуванні позивач був повідомлений про умови праці, наявність небезпечних та шкідливих виробничих факторів, та усвідомлював можливість ушкодження здоров`я. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та судом не враховано відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «АРселорМіттал Кривий Ріг» - Стаднік Я. В., яка підтримала доводи апеляційної скарги просила її задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , який кожен окремо заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з копії трудової книжки, що позивач ОСОБА_1 у період з 06.07.2005 року по 04.04.2006 року працював на посаді помічника машиніста тепловоза (на вивезенні гірничої маси з кар`єру), ЗЦ № 2 локомотивного господарства, служба експлуатації локомотивів, дільниця кар`єрного транспорту, управління залізничного транспорту, ВАТ «КГМК «Криворіжсталь», з 04.04.2006 року по 18.07.2006 року - машиніста тепловоза на вивезенні агломерату на маневрових дільницях зовнішнього транспорту ЗЦ № 2 локомотивного господарства, служба експлуатації локомотивів, дільниця кар`єрного транспорту, управління залізничного транспорту, ВАТ «КГМК «Криворіжсталь», з 18.07.2006 року по 03.03.2007 року - машиніста тепловоза дільниці гарячого резерву служби експлуатації локомотивів ЗЦ №2 локомотивного господарства, управління залізничного транспорту, ВАТ «КГМК «Криворіжсталь», з 03.03.2007 року по 16.07.2007року на посаді машиніста тепловоза, залізничний цех № 6, ВАТ «КГМК «Криворіжсталь», з 16.07.2007 року по 09.12.2010 року на посаді машиніста тепловоза (на вивезенні гірничої маси з кар`єру), залізничний цех № 6, ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,з 09.12.2010 по 01.10.2012 - машиніста тепловоза (на вивезенні гірничої маси з кар`єру), залізничний цех № 2, ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,з 01.10.2012 року по 06.07.2020 року - машиніста тепловоза (на вивезенні гірничої маси з кар`єру), локомотивна служба, дільниця експлуатації локомотивів, УЗТ ГД, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». (а.с. 9-11)

Відповідно до медичного висновку ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» позивачу було встановлено захворювання :Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з вираженим церебрально- периферичним ангіодисгонічним синдромом, ускладненим перенесеним в січні 2020 року гострим порушенням мозкового кровообігу за ішемічним типом у лівій СМА, (атеротромботичний варіант), дизартричний синдром, правобічний геміпарез до легкого ступеня в нозі, середнього ступеня в кисті, помірний вестибуломозочковий синдром, на фоні гіпертонічної хвороби третьої стадії, у поєднанні з полірадикулопатіею попереково- крижовою L4-L5-S1 та шийною С6-С7, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня), стійкий больовий синдром. T 75.2

Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня. J 68.4

Згідно п. 12 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) №15 від 24.12.2020 року ОСОБА_1 працював 14 років 3 місяці в умовах шкідливих факторів (п. 12),

Відповідно до 18 зазначеного Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є фізичне навантаження, загальна вібрація: - 111 дБ при нормі 101 дБ, та 63 дБ при нормі 59 дБ, згідно ДСН.3.3.6.039- 99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації». Пил: Рівень пилу фіброгенної дії з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70 %, згідно з вимогами ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоны» складає: 5,0 - 5.4 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 (п. 18 Акту).

Згідно п. 20 особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти нормативи: у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 працював 14 років і 3 місяці в умовах впливу шкідливих факторів неодноразову зміну керівництв та структурних підрозділів, підприємств, визначити конкретних посадових осіб, які відповідальні за профілактику виникнення професійного захворювання неможливо.

Висновком МСЕК від 26.01.2021р. позивачу ОСОБА_1 первинно встановлено 65% втрати стійкої професійної працездатності з яких - 50% вібраційна хвороба та 15% хронічне обструктивне захворювання легень та третя група інвалідності, з 18 січня 2021 року безстроково (а.с. 14).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачки моральну шкоду у зв`язку з отриманим нею на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно п. 18 Акту № 15 причиною виникнення професійного захворювання позивача є фізичне навантаження, загальна вібрація: - 111 дБ при нормі 101 дБ, та 63 дБ при нормі 59 дБ, згідно ДСН.3.3.6.039- 99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації». Пил: Рівень пилу фіброгенної дії з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70 %, згідно з вимогами ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоны» складає: 5,0 - 5.4 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 (п. 18 Акту).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло також з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо недоведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що професійне захворювання обмежує його життєву активність і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що професійне захворювання позивача виникло внаслідок багаторічної роботи в шкідливий умовах праці, з них на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач працював 14 років 3 місяці, оскільки стаж роботи позивача за професією становив 23 роки, з яких 14 років 3 місяці позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів саме на підприємстві відповідача. В Акті розслідування причин виникнення професійного захворювання та інформаційної довідки, відсутні дані про наявність шкідливих факторів та вини ПрАТ «ЦГЗК» .

Посилання представника відповідача ПАТ «Арселормітта Кривий Ріг» в апеляційній скарзі на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови доведеності такої шкоди.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом враховано характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі 65 %, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та взагалі можливість такого відновлення, враховуючи сильний фізичний біль, обумовлений важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічного дискомфорту, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, як позивачки, так і відповідача, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його зміни у відповідності до доводів апеляційних скарг відсутні, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: