Справа № 279/6324/21
Провадження 2/279/281/22
16 лютого 2022 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,
секретаря Комарової О.В.
розглянувши в м. Коростені цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2004 року, виданого державним нотаріусом Кормінець М.М. Коростенської міської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі №2-494 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Вказала, що відповідно до листа Відділу реєстрації місця проживання від 04.11.2021 року № 2011/9 у вказаному жилому приміщенні зареєстрована громадянка ОСОБА_2 ( відповідач), яка фактично в будинку не проживає, особистих речей її не має, витрат на утримання житлового приміщення не несе. Реєстрація відповідача позбавляє її можливості у здійсненні права користування та розпорядження власним майном та створює матеріальні незручності. Вона як власник даного житлового приміщення не може користуватися наданими їй законом правами, а саме: в зв`язку з реєстрацією відповідача несе тягар утримання будинку, сплачуючи зайві комунальні послуги, та не може отримати пільги по сплаті комунальних послуг( субсидію).
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі надіслали заяви, в яких позовні вимоги визнають, просять їх задовольнити .
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2004 року, виданого державним нотаріусом Кормінець М.М. Коростенської міської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі №2-494 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2016 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . (а.с. 7-8 ).
Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 16.11. 2021 року сусідів будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 ніколи не проживала та не проживає за місцем реєстрації . ( а.с.10).
Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У ч. 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.141,247, 263-265,268,280-284 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 321, 383, 405 Цивільного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути перпеглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Коваленко В.П.