Справа № 740/4477/21
Провадження № 2/740/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Зінич А.С.,

представника позивача адвоката Потапової С.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Лисенка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИК», Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту,

встановив:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИК», Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту. В обґрунтування позову посилався на те, що постановою від 26.08.2020 старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенком О.С. від 26.08.2020 на виконання постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.10.2019 здійснено опис та арешт майна, внаслідок чого було описано та накладено арешт на майно: колонка А-95 PREMIUM - 1 шт., колонка А-95 - 1 шт., колонка А-92 - 1 шт., колонка ДП - 1 шт.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 07.10.2019 ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.164 КУпАП та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією пального та обладнання, що використовувались для зберігання та реалізації такого пального.

Позивач вважає, що накладення арешту на вказане майно є незаконним, порушує його право власності, оскільки належить йому на підставі договору купівлі-продажу обладнання від 28.06.2019. Зазначає, що в повному обсязі оплатив вказане майно, що підтверджується квитанціями до прибуткого касового ордеру, а отже набув право власності на вказане вище майно.

У позові ОСОБА_3 просить визнати за ним право власності на майно: колонка А-95 PREMIUM - 1 шт., колонка А-95 - 1 шт., колонка А-92 - 1 шт., колонка ДП - 1 шт, та скасувати та зняти арешт з вказаного майна, накладеного постановою про арешт майна боржника від 26.08.2020 старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвалою суду від 28.08.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенком О.С. подано відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що арешт на майно накладено відповідно до вимог закону, дії державного виконавця з проведення опису та арешту обладнання є правомірними та спрямованим на виконання постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07жовтня 2019 року у справі №740/4291/19 (провадження № 3/740/1127/19) про притягнення до відповідальності директора ТОВ «ЛИК» - ОСОБА_1 , накладення на неї штрафу в розмірі 17000,00 грн та конфіскації пального і обладнання, що використовувалося для реалізації та зберігання такого пального.

Ухвалою від 04.01.2022 справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов у повному обсязі з викладених у ньому обставин та просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала позов у повному обсязі та пояснила, що на майно на яке накладено арешт їй не належить.

Відповідач - старший державний виконавець Лисенко О.С. просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що його дії про проведенню та арешту обладнання були правомірними.

Відповідач - представник ТОВ «ЛИК» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу обладнання № 1 від 28.06.2019 ОСОБА_3 придбав у власність у ТОВ «ЛИК», в особі директора ОСОБА_1 , та оплатив паливороздавальні колонки марки «Геркон» 1 КЕД - 50-0,25-1-1 (4 одиниці), 2013 року виготовлення, країна виробник - Україна (а.с.6).

Згідно акту приймання-передачі товару від 26.07.2019, товар, а саме: колонка А-95 PREMIUM - 1 шт., колонка А-95 - 1 шт., колонка А-92 - 1 шт., колонка ДП - 1 шт. передані відповідно до договору №б/н від 28.06.2019 загальною вартістю 42.000 грн., покупцеві ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 (а.с7).

Із копій прибуткових касових ордерів від 25.07.2019 та від 26.07.2019, вбачається, що від ОСОБА_3 прийняті кошти ТОВ «ЛИК» за колонки згідно договору купівлі-продажу від 28.06.2019 (а.с.8).

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника (ВП № 60792780) від 26.08.2020 на підставі постанови № 3/740/1127/19 виданої 07.10.2019 Ніжинським міськрайонним судом описано та накладено арешт на майно: колонка А-95 PREMIUM - 1 шт., колонка А-95 - 1 шт., колонка А-92 - 1 шт., колонка ДП - 1 шт., що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно постанови Ніжинського міськрайонного суду від 07.10.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 164 КУпАП, вбачається, що 13.08.2019 на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , на якій здійснює діяльність ТОВ «ЛИК», при проведенні фактичної перевірки встановлено, що в період з 05.07.2019 по 07.07.2019 здійснювалося зберігання та реалізація пального без наявності ліцензії на право оптової та роздрібної реалізації пального та зберігання на акцизному складі, не зареєстрованому у системі електронного адміністрування реалізації пального, що є порушенням ст. 1, ст. 14.1.6, ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Для рухомих речей у ч.1 ст.334 ЦК України визначено цей момент моментом передання (вручення, отримання) та заволодіння речі. Разом з тим судам слід мати на увазі, що цей момент визначено диспозитивно, оскільки законом або договором сторін може бути встановлено й інший момент такої передачі (наприклад, сплата покупної ціни, підписання передавального акта, настання іншої умови, передбаченої договором, тощо).

Як вбачається, в обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач посилається, що 28.06.2019 ОСОБА_3 придбав у власність у ТОВ «ЛИК», в особі директора Антоненко Г.Г., та оплатив паливороздавальні колонки марки «Геркон» 1 КЕД - 50-0,25-1-1 (4 одиниці), 2013 року виготовлення, країна виробник - Україна, за які сплатив кошти 25.07.2019 та від 26.07.2019, разом з тим, встановлено, що підтверджується постановою Ніжинського міськрайонного суду від 07.10.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що в період з 05.07.2019 по 07.07.2019 здійснювалося зберігання та реалізація пального без наявності ліцензії.

Тобто, позивачем не доведено належними та допустими доказами, що він на праві власності володів спірним майном, оскільки договір купівлі-продажу укладено 28.06.2019, в період з 05.07.2019 по 07.07.2019 здійснювалося зберігання та реалізація пального без наявності ліцензії, а лише 25.07.2019 та 26.07.2019 було здійснено оплату згідно договору купівлі-продажу обладнання № 1 від 28.06.2019 та 26.07.2019 підписано акт приймання-передачі товару.

З врахуванням наведеного не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо скасування та зняття арешту з вказаного майна, накладеного постановою про арешт майна боржника від 26.08.2020 старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), які є похідними від позовних вимог про визнання права власності.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 6 ст.81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не підтверджено належними доказами право власності на спірне обладнання, а тому суд вважає, що заявлені ним вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 48, 51, 76 - 81, 89, 263 - 265, 318 - 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИК», Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2022.

Суддя Т.О.Гагаріна