Справа № 446/77/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
за участі: секретаря судового засідання Михайлишин О.В.
Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.
Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 виданим 09.12.2008 року виконавчим комітетом Стрептівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації смертей 09.12.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №38.
Факт родинних відносин з позивачкою, підтверджується свідоцтвом про народження її чоловіка ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 від 15.11.1966 року виданого Стрептівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.10.1973 року виданого Стрептівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1.7876 га на території Кам-Бузької міської ради (Стрептівської сільської ради), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №060275, виданим Кам-Бузькою РДА 07.09.2004 року та житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав їй відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок зареєстрованим Червоноградським МБТІ 31.05.1991 року. На той час будинок відносився до типу колгоспного двору, головою якого була померла ОСОБА_2 . Відповідно до довідки №6-414 від 23.11.2021 року виданої Стрептівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради ОСОБА_2 була єдиним і останнім членом колгоспного двору в АДРЕСА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, за життя, ОСОБА_2 , склала заповіт, посвідчений 05.12.2001 року секретарем виконкому Стрептівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №65, відповідно до якого заповіла все своє майно - ОСОБА_1 .. Даний заповіт у виконкомі Стрептівської сільської ради не змінювався і не скасовувався.
Чоловік позивачки - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 28.03.2011 року Стрептівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області.
З матеріалів справи вбачається, що після того, як позивачка звернулася до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з допущеною помилкою в свідоцтві про народження її чоловіка, в Державному акті на право власності на земельну ділянку та в Свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, де свекруха була записаний як ОСОБА_2 , замість правильного - ОСОБА_2 , на що вона за життя не звернула увагу.
До дня смерті ОСОБА_2 , постійно проживала та була прописана в АДРЕСА_1 . Разом з нею, на день її смерті, проживала, була прописана та проживає ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №6-413 від 23.11.2021 року виданою Стрептівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради.
Такі розбіжності в прізвищі перешкоджають позивачу оформити право на спадкове майно.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.
Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає.
У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.
Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до вимог п.п. 4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, поскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто.
Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,7876 га серії ЛВ № 060275 виданого 07.09.2004 року та свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого 31.05.1991 року та зареєстрованого в реєстрову книгу №1 за реєстровим №10.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 31.05.1991 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Камянка-Бузький районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 (с.Ямне Львівського району Львівської області).

Відповідач: Стрептівський старостинський округ Кам"янка-Бузької міської ради (юридична адреса: 1 Грудня вул. 65, Стрептів, Львівська, 80451)

Суддя : Самсін М.Л.