Провадження № 22-ц/801/286/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 рокуСправа № 127/30292/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Медвецького С. К., Оніщука В. В.,

за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., розглянувши за пра-вилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія Дебт Коллекшн», за участі третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного

нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михай-

ловича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журида Сергія

Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає вико-

нанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представника адвоката Мироненко Вікторії Валеріївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Ан О. В., повний текст якого складений 20 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дебт Коллекшн» ( далі - ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журида С. М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає вико-нанню, мотивуючи його наступними обставинами. Приватним виконавцем ви-конавчого округу міста Києва Журид С. М. відкрите виконавче провадження № 66980307 на підставі виконавчого напису від 15 червня 2021 року № 170645, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. З оскаржуваного виконавчого напису неможливо встановити, на підставі яких документів його вчинено, кредитний договір, на підставі якого вчинявся напис, нотаріально не посвідчений. Крім того, перед вчиненням напису вимога про усунення порушень умов кредитного договору позивачеві не направлялася, не вирішувалося питання безспірності заборгованості, з відпо-відачем ОСОБА_1 договір не укладав, кредитний договір в оригіналі нота-ріусу не надавався. З матеріалів виконавчого провадження убачається закінчен-ня строку позовної давності для стягнення заборгованості, через що нотаріус не повинен був вчиняти виконавчий напис, а вчинений напис виконанню не підлягає.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Дебт Коллекшин» за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд зазна-чив, що жодного доказу на підтвердження сумнівів позивача у правомірності вчиненого нотаріального напису чи порушення вимог законодавства щодо вчи-нення таких дій ОСОБА_1 не надав. Саме по собі вчинення виконавчого напису не є протизаконним, але воно може бути визнано таким у разі відсут-ності або наявності певних обставин. У даному випадку за бездоказавості заяв-лених вимог зі сторони позивача суд не може дослідити в повній мірі проти-правність вчинення вказаного виконавчого напису. ОСОБА_1 не представив суду копій матеріалів нотаріальної справи на підтвердження того, що письмова вимога про усунення порушень йому не направлялася, що він її не отримував. Позивач у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, будь-яких клопотань стосовно доведення заявленої в суд вимоги, зокрема, й щодо витребування матеріалів нотаріальної справи по вчиненню нотаріального напи-су, не заявляв. Дотримуючись принципу змагальності, суд позбавлений мож-ливості ініціювання самостійного витребування доказів на доведення позиції будь-якої сторони у справі. Суд підкреслив, до його рішення не може грун-туватися на припущеннях.

Не погоджуючись з ухваленим 20 грудня 2021 року рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , його представник адвокат Мироненко В. В. оскаржують його в апеляційному порядку, просять дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Виклавши у скарзі ті ж обста-вини, що зазначалися у позовній заяві, скаржники посилаються на незаконність оскаржуваного рішення, невідповідність його вимогам закону, невірну, необ`єк-тивну оцінку судом доказів у справі. Суд не взяв до уваги неповідомлення ОСОБА_2 про наявність заборгованості, відсутність доведення відповідачем безспірності заборгованості позивача за кредитним договором. У скарзі наве-дений порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів та стверджується про його недотримання третьою особою, нотаріусом Остапенком Є. М. На думку скаржників, суд не перевірив доводи боржника щодо спірності розміру його заборгованості перед стягувачем, чи існувала заборгованість узагалі. ОСОБА_1 , його представник звертають увагу на ненадання стягувачем нотаріусу усіх необхідних для вчинення нотаріального напису документів, через що напис є таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_3 просять суд розглянути апеляційну скаргу без виклику сторін. 31 січня 2022 року в апеляційний суд надійшла в електронній формі заява адвоката Ми-роненко В. В., у якій вона просить здійснити розгляд справи у її відсутності, апеляційну скаргу задоволити.

Передбаченим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 13 січня 2022 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися. Сторони у справі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний викона-вець виконавчого округу м. Києва Журид С. М. у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча всі завчасно та в установленому порядку повідомлені про місце, день і час розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, додані до матеріалів справи. У відповідності до норм статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути дану спра-ву по суті апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у відсут-ності її учасників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність, обгрун-тованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеля-ційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задово-ленню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підс-таву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимо-гам.

Судом встановлено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Ки-ївського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинений виконав-чий напис, зареєстрований у реєстрі за № 170645, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», якому в ході ряду договорів відступ-лення перейшло право вимоги за кредитним договором № /222719 від 27 січня 2020 року, укладеним між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 , суму заборгованості у розмірі 6062,00 гривень, яка складається з 2500,00 гри-вень - сума кредиту, 3562,00 гривні - заборгованість за нарахованими та неспла-ченими процентами. Загальна сума стягнення з урахуванням плати у розмірі 1200,00 гривень за вчинення нотаріусом виконавчого напису склала 7262,00 гривні.

Як стверджує позивач, дійсно договір кредиту між ним та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» не укладався. Право на стягнення заборгованості указане това-риство отримало за договором про відступлення права вимоги. Кредитний дого-вір № /222719 був укладений 27 січня 2020 року між ТОВ «Гоуфін-гоу» та ОСОБА_1 . Розмір заборгованості за період з дати укладення право-чину по 09 червня 2021 року склав 2500,00 гривень простроченої заборгова-ності за сумою кредиту, 3562,00 гривні простроченої заборгованості по неспла-чених відсотках за користування кредитом, а всього борг склав 6062,00 гривні. Саме ця сума за виконавчим написом нотаріуса підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», оскільки строк платежу за кредит-ним договором настав. На підставі вищевказаного виконавчого напису 29 ве-ресня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С. М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Наявність чи відсутність кредитного договору у матеріалах виконавчого провадження не свідчить про безпідставність вчинення виконавчого напису.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює за-хист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому доку-менті у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» поря-док вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів міс-цевого самоврядування встановлюється Законом, іншими актами законодавства України.

Статями 87, 88 цього Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вико-навчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За визначеними умовами вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи на підставі документів, що підтверджують безспірність забор-гованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, здійснюється якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відно-синах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встанов-лено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєс-трований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 та містить такі самі правила, умови вчинення виконавчих написів ( пункти пер-ший, третій Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій ). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником подається нотаріусу заява, у якій, зокрема, мають бути зазна-чені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підляга-тимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, про-центи тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витре-бувати їх у стягувача ( підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчи-нення нотаріальних дій ).

Аналіз викладених норм Закону України «Про нотаріат», положень Поряд-ку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дає підстави дійти вис-новку про те, що вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зо-бов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту на-дісланих кредитором боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмо-вому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`я-зку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом першим цього Переліку для одержання виконавчого напису за нота-ріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, пе-редачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору ( договорів ); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постанова Кабінету Мі-ністрів України від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку до-кументів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному по-рядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», на недотримання вимог якої посилаються скаржники, постановою Київського апеляційного адміністратив-ного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, що набрала закон-ної сили, опублікованою в Інформаційному бюлетені «Офіційний вісник Украї-ни» від 21 березня 2017 року № 23, визнана нечинною в частині доповнень пункту другого переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспір-ному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішен-ні від 20 грудня 2021 року, належить погодитися. Натомість доводи апеляційної скарги неможливо визнати такими, що слугують підставою для її задоволення.

Апеляційний суду вважає доцільним підкреслити, що відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають зна-чення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запе-речень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуаль-них дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим від-повідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Код-ексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необ-хідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, перед-бачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що посилання позивача у позові на те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не здійснено ретельного дослідження поданих йому документів, не з`ясовано, чи наявний між позивачем та відповідачем кредитний договір, чи виникли якісь зобов`язання за ним, чи є безспірною заборгованість за кредитним договором, чи не пропущено строк позовної давності для стягнення заборгованості, чи попереджався ОСОБА_1 як боржник про вчинення виконавчого напису, є лише обгрунтуванням позову, обставинами, які підлягають доведенню відповідними доказами. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. ОСОБА_1 , його представником не надано суду жодного належного, допустимого доказу, який би спростовував або хоча б піддавав сумніву правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Апеляційний суд убачає необхідним підкреслити, що, звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 та його представник додали до заяви лише копії посвідчення позивача, його паспорта, ідентифікаційного номера, оспорюваного виконавчого напису, постанови приватного виконавця про відкриття виконав-чого провадження і примірники позовної заяви для інших учасників справи. При цьому будь-яких клопотань суду не заявлялося, зокрема, щодо витребуван-ня доказів на доведення неможливості їх отримати самотужки.

Сторона позивача у резолютивній частині позовної заяви просила суд пер-шої інстанції розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Аналогічне клопотання має місце в апеляційній скарзі по-зивача та його адвоката; до скарги додані документи щодо понесених витрат ОСОБА_1 у цій справі з оплати правничої допомоги адвоката, які він про-сить стягнути на його користь з відповідача. До апеляційної скарги теж не до-дано доказів на доведення викладених у ній мотивів, не заявлено клопотань у випадку, якби суд першої інстанції їх відхилив.

За викладених вище обставин апеляційний суд, як і суд першої інстанції, позбавлений можливості перевірити доводи скаржника, наведені ним в апеля-ційній скарзі. Убачається формальний підхід позивача до власної пред`явленої в суд вимоги, що доводиться по тексту, викладеному від позивачки. Суд першої інстанції як, наразі, й апеляційний суд не мав реальної можливості перевірити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала заборгованість взагалі, який її розмір, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Для вирі-шення цих питань суд повинен дослідити докази, представлені насамперед по-зивачем та дати їм оцінку, відповісти на питання, які вирішуються під час ухва-лення рішення за нормами статті 264 ЦПК України, але з огляду на позицію ініціатора цього спору, яка є очевидно неприйнятною, за недоведеності ним за-явлених в суд вимог, з мотивами апеляційної скарги погодитися не можна.

Суд першої інстанції не помилився у висновку про те, що посилання пози-вача на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріаль-ного округу Остапенком Є. М. норм законодавства при вчиненні виконавчого напису за спірності, зокрема, на думку скаржника, розміру заборгованості є без-підставним, нічим не обгрунтованим, бездоказовим. Суд першої інстанції дав оцінку мотивам позивача, на які він посилається, щодо неможливості застосу-вання у вирішенні його вимог висновків суду касаційної інстанції, викладених в окремих рішеннях, оскільки вони стосуються інших фактичних обставин, аніж ті що мають місце у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 20 грудня 2021 року, оскільки суд вірно встановив обставини справи, які дослідив та перевірив в установленому поряд-ку у межах доводів позивача, правильно визначив спірні правовідносини, що мають місце між сторонами у справі, та правові норми, що їх регулюють і дій-шов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за його недо-веденості.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров про-ти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Доводи апеляційної скарги позивача та його представника не спросто-вують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав визнати оскаржуване рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та проце-суального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеля-ційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , його представника адвоката Мироненко Вікторії Валеріївни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Това-риства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дебт Коллекшн», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріально-го округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид Сергія Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. К. Медвецький

В. В. Оніщук