Провадження №2/522/1505/22
УХВАЛА

02 лютого 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Семешиної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Анатолій Вікторович, ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До суду 24.12.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Тиквенко А.В. , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 30.12.2020 року провадження у справі було відкрито.

Ухвалою суду від 02.04.2021 року за клопотанням представника позивача були витребувані по справі докази, зокрема, з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради документи, які булипідставою дляприпинення обтяження, внесеному до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23.11.2017року реєстратором Одеської обласної філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації Іскровим Олегом Вікторовичем, індексний номер рішення 38314731, на підставі рішення суду по справі №522/19273/14-ц, виданого 27.09.2016 року Приморським районним судом м.Одеси.

Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради 30.04.2021 року було надано до суду копії документів із реєстраційної справи № 1 щодо об`єкта нерухомого майна кв. , а також завірені скан-копії документів зазначеної справи, які містяться в електронному вигляді в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.62-73).

У підготовчому засіданні 12.05.2021 року суд протокольно за клопотанням представника позивача залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 . Розгляд справи був відкладений на 14.06.2021 року для належного сповіщення залученої особи.

У підготовчому засіданні 14.06.2021 року були присутні: представник позивача та представник відповідача та третьої особи..

Із метою вирішення питання про витребування доказів, розгляд справи було відкладено на 19.07.2021 року.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року витребувано із Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію рішення суду серія та номер №522/19273/14-ц, виданий 27.09.2016 року, видавник Приморський районний суд м. Одеси, на підставі якого 23 листопада 2017 року реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем було припинено обтяження квартири .

01.07.2021 року з Юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання ухвали від 01.07.2021 року на адресу суду надійшла роздрукована та завірена скан-копія рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2016 року по справі №522/19273/14-ц, на підставі якого державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. припинено обтяження на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке міститься в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Одночасно зазначено, що вищевказане рішення від КП «Центр державної реєстрації» на зберігання до архіву Управління не надходило.

У підготовче засідання призначене на 19.07.2021 року не з`явився, представник ОСОБА_4 на електронну адресу суду надав заяву про відкладення.

У підготовче засідання з`явився представник позивача ,позов підтримала,щодо заяви про відкладення зазначила,що можливо розглядати справу за відсутністю представника відповідача. Проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті не заперечувала.

Суд протокольною ухвалою згідно ст.197 ЦПК України відмовив адвокату Завальнюку Д.Ю. у клопотанні про відкладення підготовчого засідання, враховуючи тривалий термін підготовчого засідання, та те, що представником відповідача реалізовані його права, передбачені ст.197 ЦПК України.

Ухвалою суду від 19.07.2021р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду справи на 12.10.2021р.

12.10.2021р. у зв`язку з неявкою представника позивача судове засідання відкладено на 01.12.2021р.

01.12.2021р. в судове засіданні надали пояснення представник позивача, яка просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав, та по справі оголошено перерву на 02.02.2022р.

02.02.2022р. в судове засідання з`явились представники сторін та представник позивача надала додаткові пояснення. Також надав свої пояснення представник відповідача, який просив відмовити у задоволенні позову з викладених у відзиві підстав, наполягаючи що відповідач є добросовісним набувачем квартири. Також просив застосувати строки позовної давності. Обов`язок перевірки обтяжень не покладається на відповідача і при задоволенні позову це буде для нього надмірний тягар. При цьому наполягав на задоволенні свого клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №461/12525/15-ц.

Представник позивача заперечувала проти зупинення провадження за цими обставинами, та вважає що в цій справі не має подібних правовідносин та різний суб`єктний склад.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку.

З позовних вимог вбачається, що предметом позову є витребування від ОСОБА_2 майна з чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_2 на користь позивача, як спадкоємця, і скасування державної реєстрації речових прав згідно ст.388 ЦК України.

З ухвали ВП ВС від 02.03.2021р. по справі №461/12525/15-ц вбачається, що справа прийнята до розгляду, з якої вбачається, що у грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати недійсним оформлене приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. (далі - нотаріус) і зареєстроване в реєстрі за № 174 свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 24 лютого 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 (далі - продавець) отримав право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 27,20 кв. м (далі - квартира), і скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 19579272) від 24 лютого 2015 року;

- визнати спадщину на квартиру відумерлою;

- визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, який 18 березня 2015 року продавець уклав із ОСОБА_2 (далі - покупець), і скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 20099436) від 18 березня 2015 року;

- витребувати від покупця квартиру на підставі статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Мотивувала позов так:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - спадкодавиця), після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру;

- 28 січня 2015 року Галицький районний суд м. Львова ухвалив рішення у справі № 461/15161/14 за позовом продавця до ОСОБА_6 , згідно з яким задовольнив позов, встановив факт проживання продавця однією сім`єю зі спадкодавицею і визнав за продавцем право на спадкування за законом після смерті спадкодавиці;

- 24 лютого 2015 року нотаріус на підставі судового рішення у справі № 461/15161/14 від 28 січня 2015 року видала продавцеві свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру (далі - свідоцтво про право на спадщину за законом);

- того ж дня на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 19579272) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності продавця на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01);

- 18 березня 2015 року продавець на підставі договору купівлі-продажу продав квартиру покупцеві (далі - договір купівлі продажу). Того ж дня на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 20099436) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис за № 9091022 про право власності покупця на квартиру;

19 червня 2015 року Апеляційний суд Львівської області ухвалив рішення, згідно з яким скасував рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2015 року й ухвалив нове рішення: відмовити у задоволенні позову продавця до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання продавця однією сім`єю зі спадкодавицею і визнання права на спадкування за законом після смерті спадкодавиці;

- оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом було видане на підставі судового рішення, яке надалі було скасоване, зазначене свідоцтво є недійсним;

- враховуючи те, що у спадкодавиці відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, спадщину слід визнати відумерлою; всі процедури для цього виконані;

- згідно з висновком Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі № 6-14цс13 майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, і в такому випадку первісний власник має право витребувати майно від добросовісного набувача за правилами статті 388 ЦК України;

- враховуючи те, що покупець придбала квартиру в особи, яка не мала права її відчужувати, є підстави визнати недійсним договір купівлі-продажу та витребувати квартиру у покупця;

- рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для державної реєстрації права власності на відповідне майно за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

29 листопада 2016 року Галицький районний суд м. Львова ухвалив рішення, згідно з яким у задоволенні позову відмовив. Мотивував рішення так:

- позивач не обґрунтував належним чином, у чому полягає порушення його прав і законних інтересів, для захисту яких він звернувся до суду, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог;

- спадщина була прийнята спадкоємцем за законом, а тому не може бути визнана відум ерлою. Надалі успадкована квартира відчужена за договором купівлі-продажу і на даний час перебуває у приватній власності добросовісного набувача-покупця;

- звертаючись із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, стороною якого не був позивач, і про витребування майна із володіння власника, позивач застосував неналежний спосіб захисту. Він мав довести, як цей договір порушує його права та законні інтереси, але не довів такого порушення. Крім того, у разі визнання договору недійсним відчужене за ним майно має бути повернуте відчужувачеві, тобто продавцеві, а не позивачеві. Останній не є власником квартири, а тому не має права на її витребування;

- відповідно до квитанції ЛКП «Центральне» від 31 травня 2016 року про сплату комунальних послуг покупець продовжує добросовісно володіти належною їй квартирою та здійснює її утримання;

- позивач не надав доказів того, що покупець знала на час укладення договору купівлі-продажу про наявність судових спорів щодо квартири та про підстави набуття продавцем права власності;

- враховуючи відплатність оскарженого договору купівлі-продажу, наявність у діях власника волі на відчуження квартири, факт реєстрації права власності на неї та добросовісність набуття покупцем такого права, відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування кватири у її власника.

02 жовтня 2019 року Верховний Суд прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2017 року, а справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

06 березня 2020 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року скасував; ухвалив задовольнити позовні вимоги частково: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом і скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнати спадщину на квартиру відумерлою та «передати таку територіальній громаді міста Львова відповідно до закону»; витребувати на користь позивача квартиру від покупця У задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу та про скасування державної реєстрації за цим договором відмовив.

30 березня 2020 року покупець подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Скаржиться на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Мотивує касаційну скаргу так:

- покупець є добросовісним набувачем квартири. Можливість витребування майна від добросовісного набувача відповідно до статті 388 ЦК України має лише власник такого майна. На час звернення до суду позивач не був власником квартири, а тому суд не міг задовольнити вимогу про її витребування;

- задоволення віндикаційного позову та витребування квартири у добросовісного набувача на користь позивача призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція);

- апеляційний суд не врахував викладені у постановах Верховного Суду висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Виходячи з викладеного , суд вважає, що в даній справі та справі , що розглядається ВП ВС різні підстави позову та застосовуються різні правовідносини, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 12, 43, 44, 48, 49, 76, 81, 89, 182, 189, 197, 210, 223, 247, п.6 ч.1 ст.251, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до положень ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07.02.2022.

Суддя Л.В. Домусчі