Єдиний унікальний номер 243/4844/20
Номер провадження 22-ц/804/168/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №243/4844/20 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до Договору оренди від 01 червня 2017 року (суддя першої інстанції Дюміна Наталія Олександрівна), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до Договору оренди від 01 червня 2017 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що у провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області тривалий час перебуває цивільна справа за позовом не власника та не орендаря ОСОБА_2 до власника ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди від 21.04.2020 року в «запропонованій» редакції, за умовами якої ОСОБА_1 за передачу в оренду 1/4 частки цілісного майнового комплексу на 47 номерів готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з усією інфраструктурою (а це більш ніж 600 кв.м.) на території земельної ділянки 2.2416 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 пропонується 1000 грн./міс.

На сьогодні лише орендної платні за землю готелю «Шервуд» ОСОБА_1 сплатила 7733 грн.

При цьому по кримінальній справі встановлено, що на банківські (карткові) рахунки позивачки ФОП ОСОБА_2 та позивачки ФОП ОСОБА_3 лише за проживання в готелі, лише за два роки «орендного» користування ФОП ОСОБА_2 надійшло понад 25000000,00 грн.

Тобто, на сьогодні є всі передбачені законом підстави скасування вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року справа № 243/4844/20 провадження № 22-ц/804/2428/20 заходів забезпечення.

Так, поклавшись на доводи позивачів Донецький апеляційний суд постановою від 05 серпня 2020 року повністю позбавив власника ОСОБА_1 права користуватися своєю приватною власністю та права на підприємницьку діяльність до укладання чи визнання укладеною додаткової угоди на вкрай безглуздих та невигідних умовах.

Фактично вирішивши дану справу по суті забезпеченням позову, апеляційній суд дозволив використовувати нерухоме майно ОСОБА_1 у підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_2 просто так, без договірних відносин.

На сьогодні договірних відносин з питань оренди належного ОСОБА_1 на праві власності майна не існує майже півтори роки.

Весь цей час ОСОБА_2 отримує за рахунок нерухомого майна ОСОБА_1 надприбутки, і все це за 1000 грн./міс, за договором, строк дії якого закінчився 29.05.2020 року, а ОСОБА_1 без жодних приводів та підстав намагаються через суд примусити здавати своє приватне нерухоме майно за безцінь, 1000 грн. на місяць, та навіть цю тисячу не сплачують, отримуючи лише за один день проживання в стандартному номері бази відпочинку 4000,00 грн.

Це навмисне створення фактичного продовження договору, до винесення рішення,

Так договір був на три роки, закінчився у травні 2020 року, і вже майже півтори роки з моменту завершення договору нерухоме майно використовується позивачами поза дією договору та поза волею власника вони отримують надприбутки, а ФОП ОСОБА_1 сплачує податки на землю, розмір яких навіть перевищує мізерну орендну плату за все нерухоме майно.

ОСОБА_1 просила Слов`янський міськрайонний суд Донецької області скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, справа № 243/4844/20 провадження № 22-ц/804/2428/20.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до договору оренди від 01 червня 2017 року, відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодилася відповідач ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка безпосередньо надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що з ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року вона не погоджується, вважає оскаржувану ухвалу такою, що при її ухваленні істотно порушені норми процесуального права та невірно застосовані норми матеріального права.

ОСОБА_1 просить Донецький апеляційний суд ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року по справі № 243/4844/20 скасувати і її заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити; скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року по справі № 243/4844/20, провадження № 22-ц/804/2428/20.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено позивачам по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

До Донецького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (контрольне провадження, а. с. 232 236).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 лютого 2022 року цивільну справу було призначено до розгляду на 15 лютого 2022 року.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 15.02.2022 року фізична особа підприємець ОСОБА_2 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 15.02.2022 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, надіслали до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність (контрольне провадження, а.с. 248).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Моїсеєнко К.О., представника ОСОБА_1 адвоката Поддашкіну О.Ю., представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Сокольську О.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди від 21 квітня 2020 року до договору оренди від 01 червня 2017 року, суд першої інстанції послався на те, що скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування: доказів на зміну обставин, що існували при застосуванні заходів забезпечення позову суду надано не було; додані заявницею до клопотання про скасування заходів забезпечення позову докази не свідчать про зміну будь-яких істотних обставин.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 належить ? частка бази відпочинку, ОСОБА_4 ? частка та ОСОБА_1 ? частка.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_2 є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розмішування.

Між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди на три роки (з 01 червня 2017 року по 30 травня 2020 року), згідно якого орендодавці передають, а орендар приймає в строкове платне користування без права викупу будівлі і споруди, зазначені в цьому договорі, для досягнення мети оренди і зобов`язується сплачувати орендодавцям орендну плату, що підтверджується договором оренди від 01 червня 2017 року та актом приймання-передачі.

21 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з листом щодо укладання Додаткової угоди від 21 квітня 2020 року.

Відповідно до відповіді ОСОБА_1 від 30 квітня 2020 року Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на Лист щодо укладання Додаткової угоди від 21.04.2020 року до Договору оренди від 1 червня 2017 року, згідно якої ОСОБА_1 зазначає, що вона ніколи не підписувала та не передавала ФОП ОСОБА_2 в орендне користування нерухоме майно - комплекс нежитлових будівель та споруд, на період з 01.06.2017 року по 30.05.2020 року; ніколи не дозволяла ФОП ОСОБА_2 передавати комплекс нежитлових будівель та споруд стороннім особам, та ніколи не уповноважувала на вчинення таких дій інших осіб. Станом на сьогодні (30.04.2020 року) користування ФОП ОСОБА_2 нерухомим майном - комплексом нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд» є незаконним, та таким що порушує права ОСОБА_1 як співвласника цього майна, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до прокуратури та поліції з заявою про протиправні дії. ОСОБА_1 за будь-яких умов та обставин не має намірів передавати будь-кому в користування належну їй частку у комплексі нежитлових будівель та споруд, відтак не вбачає підстав для задоволення пропозиції ФОП ОСОБА_2 про укладення Додаткової угоди до Договору оренди. Крім того, ОСОБА_1 вимагала припинення усіх незаконних дій пов`язаних з користуванням комплексом нежитлових будівель та споруд, та повернути належну їй частку.

Постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2020 року в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони чинити перешкоди у користуванні нежитловими будівлями та спорудами бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі « ОСОБА_5 », розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано.

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_1 чинити перешкоди Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у користуванні нежитловими будівлями та спорудами бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , до складу яких входять: А-1 гуртожиток 244,5 кв.м.: Ам мансарда 110,3 кв.м; А прибудова 43 кв.м., А1 прибудова 14,9 кв.м., А2 ганок 8,3 кв.м.,; Б-1 кафе 445,6 кв.м.: Бм мансарда 149,3 кв.м., Б погріб 15,9 кв.м., Б1 погріб 11,2 кв.м., Б2 вхід в погріб 9 кв.м., Б3 вхід в погріб кв.м., Б4 веранда 81,7 кв.м., Б5 щітова 1,3 кв.м., Б6 прибудова 25 кв.м., Б7 прибудова 11,1 кв.м., Б8 тераса 69,6 кв.м., Б9 ганок 2,6 кв.м.; В-1 сушка-пральня 26,4 кв.м.; Г-1 спальний корпус № 1 353,7 кв.м.: Г веранда 21,4 кв.м., Г1 веранда 66 кв.м., Гм мансарда 106,2 кв.м.; Г2 ганок 4,1 кв.м.; Г3 ганок 2,5 кв.м.; Д-1 фільтровально-насосна будівля 46,3 кв.м.; Е-2 адміністративний корпус 723,1 кв.м., Ем мансарда 63,4 кв.м., Е2 прибудови 134,6 кв.м, 307,1 кв.м., 130,4 кв.м., 42,3 кв.м., 9,7 кв.м.; К сторожка 8,3 кв.м., М-1-1 водокачка 20,8 кв.м., М прибудова 4,4 кв.м., Ш-2 спальный корпус 396,9 кв.м.: Ш мансарда 34,9 кв.м., Ш1 балкон 10,8 кв.м., Ш2 балкон 6,4 кв.м., ШЗ балкон 6,4 кв.м., Ш4 балкон 10,8 кв.м., Ш5 балкон 11,8 кв.м., Ш6 балкон 11,8 кв.м., Ш7 балкон 41,1 кв.м., Ш78 балкон 11,8 кв.м., Ш9 балкон 11,8 кв.м.; У-1-1 спальний корпус 256,8: У веранда 22,0 кв.м., У1 веранда 21,4 кв.м., У2 прибудова 3,5 кв.м., УЗ ганок 2,8 кв.м., У4 ганок 2,9 кв.м., У5 ганок 1,1 кв.м., У6 ганок 3,2 кв.м., У7 ганок 1,3 кв.м., У8 навіс 15,3 кв.м.; Ж навіс для шашликів 46,9 кв.м., З альтанка 27,7 кв.м., И альтанка 27,7 кв.м., Л котельня 30,9 кв.м., Н альтанка 9,3 кв.м., П навіс 218,3кв.м., Е-1-2 спальний корпус 245,4 кв.м.: е4-7 тераса 23,3 кв.м., е1 тераса 40,8 кв.м., е2 тераса 27,9 кв.м., е3 ганок 10,3 кв.м., е4-7 балкон 36,4 кв.м., О1-1 спальний корпус 386,2 кв.м., О1 веранда 28,8 кв.м., О2 веранда 26,5 кв.м., О3 ганок 10,0 кв.м, О4 ганок 7,9 кв.м, О5 ганок 1,90 кв.м, О6 ганок 1,7 кв.м, О7 ганок 1,1 кв.м, Р1-1 спальний корпус 342,5 кв.м., Р ганок 6,6 кв., С навіс 37,7 кв.м., Т навіс 33,6 кв.м., Ф басейн 135,1 кв.м., Ф1 басейн 41,0 кв.м., Ф2 басейн 151,3 кв.м., X навіс 43,9 кв.м.; Ц убиральня 12,6 кв.м.: Ц ганок 1,3 кв.м., Ц1 ганок 1,3 кв.м., Я навіс-бар 86,4 кв.м., Я1 навіс 39,1 кв.м, № 1 огорожа 415,6 кв.м., № 2 вимощення 1475,0 кв.м, № 3 огорожа 217,4 кв.м.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 18.03.2021 року зареєстрована як фізична особа підприємець (контрольне провадження, а.с. 147).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 5 вказаної вище статті, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 6 вказаної вище статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів на зміну обставин, що існували при застосуванні заходів забезпечення позову, суду надано не було.

Так, судом встановлено, зокрема із пояснень ОСОБА_1 , не вбачається, що вона чинить перешкоди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у користуванні нежитловими будівлями та спорудами бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі « ОСОБА_5 », розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а навпаки вбачається, що ОСОБА_1 як власник ? частки нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , позбавлена в теперішній час можливості користуватися належним їй майном та здійснювати підприємницьку діяльність, що суперечить статті 41, 42 Конституції України.

Як вбачається із пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», вирішуючи спори, що випливають із права приватної власності громадян, суди повинні виходити з положень ст. 41 Конституції про те, що це право є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений.

П.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року передбачено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого права інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що є підстави для скасування ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Крім того, Донецький апеляційний суд також приймає до уваги тривалість розгляду Слов`янським міськрайонним судом Донецької області цивільної справи № 243/4844/20 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання укладеної додаткової угоди від 21.04.2020 року до Договору оренди від 01 червня 2017 року в рамках якої застосовані заходи забезпечення позову.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року скасувати. Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Донецького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у справі № 243/4844/20, якими заборонено ОСОБА_1 чинити перешкоди Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у користуванні нежитловими будівлями та спорудами бази відпочинку батьків з дітьми «Лісові котеджі «Шервуд», розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , до складу яких входять: А-1 гуртожиток 244,5 кв.м.: Ам мансарда 110,3 кв.м; А прибудова 43 кв.м., А1 прибудова 14,9 кв.м., А2 ганок 8,3 кв.м.,; Б-1 кафе 445,6 кв.м.: Бм мансарда 149,3 кв.м., Б погріб 15,9 кв.м., Б1 погріб 11,2 кв.м., Б2 вхід в погріб 9 кв.м., Б3 вхід в погріб кв.м., Б4 веранда 81,7 кв.м., Б5 щітова 1,3 кв.м., Б6 прибудова 25 кв.м., Б7 прибудова 11,1 кв.м., Б8 тераса 69,6 кв.м., Б9 ганок 2,6 кв.м.; В-1 сушка-пральня 26,4 кв.м.; Г-1 спальний корпус № 1 353,7 кв.м.: Г веранда 21,4 кв.м., Г1 веранда 66 кв.м., Гм мансарда 106,2 кв.м.; Г2 ганок 4,1 кв.м.; Г3 ганок 2,5 кв.м.; Д-1 фільтровально-насосна будівля 46,3 кв.м.; Е-2 адміністративний корпус 723,1 кв.м., Ем мансарда 63,4 кв.м., Е2 прибудови 134,6 кв.м, 307,1 кв.м., 130,4 кв.м., 42,3 кв.м., 9,7 кв.м.; К сторожка 8,3 кв.м., М-1-1 водокачка 20,8 кв.м., М прибудова 4,4 кв.м., Ш-2 спальный корпус 396,9 кв.м.: Ш мансарда 34,9 кв.м., Ш1 балкон 10,8 кв.м., Ш2 балкон 6,4 кв.м., ШЗ балкон 6,4 кв.м., Ш4 балкон 10,8 кв.м., Ш5 балкон 11,8 кв.м., Ш6 балкон 11,8 кв.м., Ш7 балкон 41,1 кв.м., Ш78 балкон 11,8 кв.м., Ш9 балкон 11,8 кв.м.; У-1-1 спальний корпус 256,8: У веранда 22,0 кв.м., У1 веранда 21,4 кв.м., У2 прибудова 3,5 кв.м., УЗ ганок 2,8 кв.м., У4 ганок 2,9 кв.м., У5 ганок 1,1 кв.м., У6 ганок 3,2 кв.м., У7 ганок 1,3 кв.м., У8 навіс 15,3 кв.м.; Ж навіс для шашликів 46,9 кв.м., З альтанка 27,7 кв.м., И альтанка 27,7 кв.м., Л котельня 30,9 кв.м., Н альтанка 9,3 кв.м., П навіс 218,3кв.м., Е-1-2 спальний корпус 245,4 кв.м.: е4-7 тераса 23,3 кв.м., е1 тераса 40,8 кв.м., е2 тераса 27,9 кв.м., е3 ганок 10,3 кв.м., е4-7 балкон 36,4 кв.м., О1-1 спальний корпус 386,2 кв.м., О1 веранда 28,8 кв.м., О2 веранда 26,5 кв.м., О3 ганок 10,0 кв.м, О4 ганок 7,9 кв.м, О5 ганок 1,90 кв.м, О6 ганок 1,7 кв.м, О7 ганок 1,1 кв.м, Р1-1 спальний корпус 342,5 кв.м., Р ганок 6,6 кв., С навіс 37,7 кв.м., Т навіс 33,6 кв.м., Ф басейн 135,1 кв.м., Ф1 басейн 41,0 кв.м., Ф2 басейн 151,3 кв.м., X навіс 43,9 кв.м.; Ц убиральня 12,6 кв.м.: Ц ганок 1,3 кв.м., Ц1 ганок 1,3 кв.м., Я навіс-бар 86,4 кв.м., Я1 навіс 39,1 кв.м, № 1 огорожа 415,6 кв.м., № 2 вимощення 1475,0 кв.м, № 3 огорожа 217,4 кв.м.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 16 лютого 2022 року

Суддя О.Д.Канурна