Справа № 758/618/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 січня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Сірант Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що 08.02.2011 між банком та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6990 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Свої зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.12.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 16440,25 грн., яка складається з наступного: 5444,90 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 9736,29 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 759,06 штрафу (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 16440,25 грн. за кредитним договором № б/н від 08.02.2011, а також судовий збір в розмірі 1921 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 08.02.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 7).

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта,Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 5444,90 грн.

Позивачем на обгрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором, довідку, яка містить інформацію про відкриття та видачу позичальнику платіжної картки № 891779 від 08.02.2011, № 438707 від 05.09.2015, № 438707 від 27.11.2015, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, також виписку про рух коштів на вказаних платіжних картках.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, позивач, визначивши суму у розмірі 5444,90 грн., не зазначив процентну ставку, погоджену сторонами.

З розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка позивачем визначена в розмірі 36 % починаючи з 08.02.2011 по 31.12.2012, у розмірі 30 % починаючи з 01.01.2013 по 30.08.2014, у розмірі 34,80 % починаючи з 01.09.2014 по 31.03.2015, у розмірі 43,20 % починаючи з 01ю.04.2015 по 31.12.2015, 3,6 % починаючи з 01.01.2016 по 09.12.2018(а.с. 4-6).

Разом з тим, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що базова відсоткова ставка становить 3,0 % (а.с. 8).

Ураховуючи те, що позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не вказано відсоткову ставку, яка була погоджена сторонами та застосовувалась до даних правовідносин, не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, а тому, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 5444,90 грн. немає.

Банк, просив у тому числі, крім нарахованих відсотків, стягнути 9736,29 грн. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 759,06 грн. штрафу (процентна ставка).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 9736,29 грн. заборгованості за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 759,06 грн. штрафу (процентна ставка).

Керуючись ст. ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10-12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропусу з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо позивачу не було вручено заочне рішення у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. С. Захарчук