Провадження № 2/234/584/22
25 січня 2022 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі
головуючого судді Михальченко А.О.,
за участю секретаря Каліберди А.О.,
в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,
про стягнення суми заборгованості за договором позики, -
Обставини справи:
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 06 січня 2002 року між сторонами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, що підтверджується наданою до суду письмовою розпискою, відповідно до якої останній отримав від позивача ОСОБА_1 грошову суму гривнях, яка еквівалентна станом на 06.01.2002р 750 доларам США та зобов`язався повернути позичену суму у домовлений строк.
19.04.2005 року ОСОБА_1 на адресу відповідача було відправлено вимогу рекомендованим листом щодо повернення суми позики, у повному обсязі. Однак, на теперішній час відповідач борг позивачу не повернув.
Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12.09.2005 року по справі № 2-7312/2005 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто зі ОСОБА_3 на користь позивача суму основного боргу в розмірі 3795,00 грн. та судові витрати 51,00 грн., а всього - 3846,00 грн.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2009 року по справі № 2-3343/2009 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму інфляції за період з 20.05.2005 року по 01.01.2009 року в розмірі 2510,40 грн., проценти в розмірі облікової ставки НБУ за весь час прострочення станом на 28.02.2009 року в розмірі 1373,75 грн., судові витрати в сумі 81 грн., а всього 3965,15 грн.

Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 07.05.2012 року скасовано заочне рішення Краматорського міського суду від 04.04.2012 року, задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , за несвоєчасне погашення боргу в період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2011 року, 3 % - річних - 341,54 грн., індекс інфляції - 986,70 грн., а також судові витрати в розмірі 132 грн. 70 коп., а всього- 1460,94 грн

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.09.2015 року по справі № 234/2932/15-ц частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 проценти на рівні облікової ставки НБУ за користування позикою у розмірі 3011,31 грн.; три відсотки річних у розмірі 794,5983 грн.; суму інфляції - 4820,07 грн.; витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього 8869,57 грн.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.01.2019 року по справі № 234/13243/18 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : курсову різницю між валютою кредитування та валютою погашення заборгованості, у зв`язку з знецінення основної суми позики, станом на 31.08.2018р суму у розмірі 8801,88грн; суму інфляції за відсотками, за весь час прострочення суми боргу з 01.07.2015р по 30.06.2018р у розмірі 2906,44грн; три відсотки річних, за відсотками від простроченої суми боргу за весь час прострочення з 01.07.2015р по 30.06.2018р у розмірі - 659,59грн; проценти на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою з 01.07.2015р по 31.06.2018р у розмірі - 9432,38грн; три відсотки річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.07.2015р по 30.06.2018р у розмірі - 1665,83грн; втрати, пов`язані за послуги ксерокопії по даній справі у розмірі - 87грн; втрати, пов`язані з явкою позивача до суду у розмірі - 627,48грн; втрати, пов`язані з переїздом позивача до іншого населеного пункту сторін у розмірі - 200грн; судові витрати у розмірі 736,40грн, а всього у розмірі 25117 грн.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що якщо сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, то у такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим, для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦПК України.

Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України мотивовані тим, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, а тому невиконане грошове зобов`язання, на яке ОСОБА_1 просити нарахувати інфляційні втрати, є не зобов`язанням за договором позики, вираженим в іноземній валюті, а трансформованим з цього договору зобов`язанням, встановленим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 вересня 2005 року, яке боржником не виконується. Оскільки рішенням суду зазначене зобов`язання визначено у грошовій одиниці - гривні, то у зв`язку з його невиконанням позивач має право на стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення грошового зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правовиків, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2168нс15, а також в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2018 року у справі № 718/2080/17-ц.

Оскільки зазначені зобов`язання визначені у судових рішеннях у грошовій одиниці - гривні, то у зв`язку з його невиконанням з розрахунку заборгованості за договором позики від 06.01.2002 року за рішенням п`ятьох судів за відповідачем станом на 01.07.2018 року вбачається заборгованість у сумі 43258 грн. 66 коп.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 2 вересня 2015 року у справі № 6-369цс15, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, гак і окремо від неї.

На підставі ст. 625 ЦК України, з урахуванням довідки Державної служби статистики України, за порушення боржником грошового зобов`язання з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення з 01.07.2018 року по 30.06.2021 року у розмірі - 4601,50 грн. (за період часу з 01 липня 2018 року по 30 червня 2021 року 4601, 50 (грн.) = 20914,05 грн. х 105,1% х 104,1% х 105,0% х 106,2%; де 20914,05 грн. - фактична сума неповернутої позики, 105,1%, 104,1%, 105,0%, 106,2% - розміри індексу інфляції за період часу з 01 липня 2018 року по 30 червня 2021 року відповідно за даними Державного комітету статистики України), виходячи з наступного розрахунку:

- з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 105,1% х 20914,05 грн. (сума неповернутої позики, станом на 01 січня 2018 року) = 1066,61 грн. + 20914,05 грн.= 21980,66 грн.

- з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 104,1 % х 21980,66 грн. (сума неповернутої позики, станом на 01 січня 2019 року) = 901,20 грн. + 21980,66 грн. = 22881,86 грн.

- з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 105,0 % х 22881,86 грн. (сума неповернутої позики станом на 01 січня 2020 року) = 1144,09 грн. + 22881,86 грн. = 24025,95 грн.

- з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року - 106,2 % х 24025,95 грн. (сума основного боргу станом на 01 січня 2021 року) = 1489,60 грн. + 24025,95 грн. = 25515,55 грн.

Згідно зі сводною таблицею індексів інфляції з 2018 по 2021 рік та відповідно до повідомлення Державного комітету статистики України, розрахунку додаткових сум боргу до основного боргу, сума основного боргу станом на 01 липня 2021 року складає 25515,55 грн.

Згідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до приписів статті 625 ЦК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню три відсотка річних від простроченої суми, за весь час прострочення з 01 липня 2018 року по 30 червня 2021 року, яка складає - 2 019,95 грн, виходячи з наступного розрахунку:

з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 1,5% х 20914,05 грн. = 313,71 грн.

з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 3,0% х 21980,66 грн. = 659,41 грн.

з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 3,0% х 22881,86 грн. = 686,45 грн.

з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року - 1,5% х 24025,95 грн. = 360,38 грн.

Таким чином, розмір трьох процентів річних від простроченої суми позики за весь час прострочення за період часу з 01.07.2018 року по 30.06.2021 року, складає 2 019,95 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, утворилася інфляційна заборгованість за відсотками, яка на підставі вказаних рішень Краматорського міського суду Донецької області, у загальному розмірі складає 22344,61 грн. (станом на 01 липня 2018 року):

- з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 105,1% х 22344,61 грн. = 1139,57 грн. + 22344,61 грн. = 23484,18 грн. (загальна сума боргу за відсотками станом на 01 січня 2019 року)

- з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 104,1% х 23484,18 грн. = 962,85 грн. + 23484,18 грн. = 24447,03 грн. (загальна сума боргу за відсотками станом на 01 січня 2020 року)

- з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 105,0% х 24447,03 грн. =1222,35 грн. + 24447,03 грн. = 25669,38 грн. (загальна сума боргу за відсотками станом на 01 січня 2021 року)

- з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року - 106,2% х 25669,38 грн. = 1591,50 грн. + 25669,38 грн. = 27260,88 грн.

4916,27 грн. - інфляційні витрати за відсотками на підставі заочного рішення Краматорського міського суду від 10 січня 2019 року по даній справі № 234/13243/18, провадження № 2/234/315/19 (по 30 червня 2021 року).?

Три процента річних за відсотками на підставі заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2019 року, справа № 234/13243/18 (по 30 червня 2021 року) у загальному розмірі складає 2158,13 грн.:

- з 01.07.2018р. по 31.12.2018 р. - 1,50% х 22344,61 грн. =335,16 грн.

- з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - 3.00% х 23484,18 грн. = 704,52 грн.

- з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. - 3,00% х 24447,03 грн. = 733,41 грн.

- з 01.01.2021 р. по 30.06.2021 р. - 1.50% х 25669,38 грн. = 385,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір і порядок одержання процентів позикодавцем в договорі позики від 06 січня 2002 року не зазначено.

Встановивши, що при укладенні договору позики ОСОБА_1 та ОСОБА_3 06.01.2002р визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, суд вважає за необхідним визначити суму позики, що підлягає стягненню з відповідача - за офіційним курсом долара США до гривні на час повернення грошових коштів.

Згідно умов договору позики, а також зазначених норм цивільного законодавства України, даний договір позики не є безоплатним (безпроцентним), а тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню проценти на рівні облікової ставки Національного Банку України (НБУ) за весь час користування позикою з 01 липня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі - 8161,79 грн, виходячи з наступного розрахунку:

- з 01 липня 2018 року по 12 липня 2018 року, сума складає 116,88 грн. (20914,05 грн. х 17,0% : 365 дн. х 12 дн.)

- з 13 липня 2018 року по 06 вересня 2018 року, сума складає 561,52 грн. (20914,05 грн. х 17,5% : 365 дн. х 56 дн.)

- з 07 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року, сума складає 1196,39 грн. (20 914,05 грн. х 18 % : 365 дн. х 116 дн.)

(116,88 грн + 561,52 грн + 1196,39 грн.) = 1 874,79 грн.

- з 01 січня 2019 року по 25 квітня 2019 року, сума складає 1246,57 грн. (21980,66 грн. х 18 % : 365 дн. х 115 дн.)

- з 26 квітня 2019 року по 18 липня 2019 року, сума складає 885,24 грн. (21980,66 грн. х 17,5% : 365 дн. х 84 дн.)

- з 19 липня 2019 року по 05 вересня 2019 року, сума складає 501,64 грн. (21080,66 грн. х 17,0% : 365 дн. х 49 дн.)

- з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року, сума складає 486,88 грн. (21980,66 грн. х 16,5% : 365 дн. х 49 дн.)

- з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року, сума складає 457,37 грн. (21980,66 грн. х 15,5% : 365 дн. х 49 дн.)

- з 13 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року, сума складає 154,46 грн. (21980,66 гри. х 13,5% : 365 дн. х 19 дн.)

(1246,57 грн. + 885,24 грн. + 501,64 грн. + 486,88 грн. + 457,37 грн. + 154,46 грн.) = 3732,16 грн.

- з 01 січня 2020 року по 30 січня 2020 року, сума складає 253,20 грн. (22881,86 грн. х 13,5% : 366 дн. х 30 дн.)

- з 31 січня 2020 року по 12 березня 2020 року, сума складає 228,83 грн. (22881,86 грн. х 11,0% : 366 дн. х 42 дн.)

- з 13 березня 2020 року по 23 квітня 2020 року, сума складає 262,57 грн. (22881,86 грн. х 10,0% : 366 дн. х 42 дн.)

- з 24 квітня 2020 року по 11 червня 2020 року, сума складає 245,07 грн. (22881,86 грн. х 8,0% : 366 дн. х 49 дн.)

- з 12 червня 2020 року по 31 грудня 2020 року, сума складає 761,47 грн. (22881,86 грн. х 6,0% : 366 дн. х 203 дн.)

(253,20 грн. + 228,83 грн. + 262,57 грн. + 245,07 грн. + 761, 47 грн. ) = 1751,14 грн.

- з 01 січня 2021 року по 04 березня 2021 року, сума складає 248,81 грн. (24025,95 грн. х 6,0% : 365 дн. х 63 дн.)

- з 05 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року, сума складає 179,70 грн. (24025,95 грн. х 6,5% : 365 дн. х 42 дн.)

- з 16 квітня 2021 року по 30 червня 2021 року, сума складає 375,19 грн. (24025,95 грн. х 7.5% : 365 дн. х 76 дн.)

(248,81 грн + 179,70 грн + 375,19 грн.) = 803,70 грн.

Таким чином, загальний розмір процентів за користування сумою неповернутої позики за договором позики від 06 січня 2002 року на рівні облікової ставки Національного банку України за весь час користування позикою у період часу з 01 липня 2018 року по 30 червня 2021 року складає 8161,9 грн.

Суд погоджується з розрахунками, наданими представником позивача, оскільки вони проведені у відповідності до діючого законодавства.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та стягнути з відповідача додаткові суми до основної суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 4601,50 грн.; три відсотка річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 2019,95 грн.; проценти на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою з 01.07.2018 р. по 30.06.2021р. у розмірі - 8161,79 грн.; суму інфляції за відсотками за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 4916,27 грн.; три відсотка річних, від простроченої суми боргу за відсотками за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 2158,13 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд, при винесенні рішення, вирішує питання про розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі статей 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, керуючись статтями 4, 10, 19, 81, 89, 141, 263, 280, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно договору позики від 06 січня 2002 року:

- додаткові суми до основної суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення з 01.07.2018р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 4601,50 грн.

- три відсотка річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021р. у розмірі - 2019,95 грн.

- проценти на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 8161,79 грн.

- суму інфляції за відсотками за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 4916,27 грн.

- три відсотка річних від простроченої суми боргу за відсотками за весь час прострочення з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. у розмірі - 2158,13 грн.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко