КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1852/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Бабич Н.Д.,-

встановив:

У липні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за укладеною анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 24 квітня 2017 року в розмірі 18 063 грн 56 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн 00 коп., а всього на загальну суму 20 333 грн 56 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залиши без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача підлягає стягненню фактично отримана сума кредитних коштів.

Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н.

Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому ліміт було збільшено до 18 000 грн.

Банк вказав, що відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11 липня 2021 року складає 22 299 грн 82 коп., з яких:

- 18 063 грн 56 коп. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредита; 18 063 грн 56 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

- 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 4 236 грн 26 коп. - заборгованість за простроченими відсотками;

- 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;

- 0 грн 00 коп. - нарахована пеня;

- 0 грн 00 коп. - нараховано комісії.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог банком надано: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 24 квітня 2017 року станом на 11 липня 2021 року; довідку про видані картки; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування; анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; паспорт споживчого кредиту тип кредитного продукту «Універсальна», «Універсальна ГОЛД»; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «універсальна, 55 днів пільгового періоду»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; виписку за договором № б/н станом на 13 липня 2021 року.

Так, у наведеній анкеті-заяві від 24 квітня 2017 року, підписаній сторонами, містяться лише анкетні дані ОСОБА_1 .

При цьому відсутні: тип картки, умови договору про встановлення кредитного ліміту, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

З наданої банком виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом та періодично погашає заборгованість.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредита у розмірі 18 063 грн 56 коп., оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті.

При цьому колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками є безпідставними та недоведеними.

У анкеті-заяві від 24 квітня 2017 року розмір процентної ставки не зазначений.

Матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту тип кредитного продукту «Універсальна», «Універсальна ГОЛД», який підписаний відповідачем.

Утім доказів на підтвердження видачі ОСОБА_1 саме кредитної картки «Універсальна» чи кредитної картки «Універсальна ГОЛД» позивачем не надано.

Відомостей про те, яку картку бажав отримати відповідач, та відповідно яку картку банк видав відповідачу матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що процентні ставки у розрахунку заборгованості не відповідають процентним ставкам, які вказані у довідці про умови кредитування.

Наведені Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розуміввідповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 вересня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 10 лютого 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник