МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/1617/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Кіреу Д.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про скасування арештів та заборон з рухомого та нерухомого майна,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Перший Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса), Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») про скасування арештів та заборон з рухомого та нерухомого майна.

Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 13-14).

17 лютого 2022 року представником АТ КБ «Приватбанк» до суду було надано клопотання про закриття провадження. В обґрунтування заявленого клопотання представник банку посилалася на п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а саме зазначала, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач та його представник, діючий на підставі ордеру від 10 листопада 2021 року, в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 22, 34).

Представник відповідача, діюча на підставі довіреності від 19 вересня 2021 року, в підготовче судове засідання не з`явилась, згідно поданого клопотання просила провести розгляд даного клопотання за її відсутності (а.с. 43-44).

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) та у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882 св 21), у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21).

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Перший Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса), АТ КБ «Приватбанк», про скасування арештів та заборон з рухомого та нерухомого майнапідлягає закриттю у зв`язку з тим, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та мають бути в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у справі №521/18629/21 за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про скасування арештів та заборон з рухомого та нерухомого майна закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда