ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м.Суми

Справа №584/815/21

Номер провадження 22-ц/816/257/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на заочне рішення Путивльського районного суду Сумської області від 23 листопада 2021 року в складі судді Токарєва С.М., ухваленого в м. Путивль Сумської області, повний текст якого складений 29 листопада 2021 року,

у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ФОП ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03 березня 2020 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір прокату легкового автотранспортного засобу №1526, відповідно до умов якого нею було передано відповідачу у строкове платне користування легковий транспортний засіб, а саме - автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував в справному технічному стані, а з боку відповідача були відсутні претензії по якості, зовнішньому виду, комплектації та технічному стану переданого автомобіля. Крім того, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути автомобіль в тому стані, в якому він був отриманий, та відшкодувати всі витрати, що пов`язані з приведенням автомобіля до належного стану.

24 листопада 2020 року відповідачем було повернуто автомобіль із значними пошкодженнями, які були зафіксовані власноруч відповідачем в додатку № 2 до зазначеного договору. Розмір матеріального збитку, згідно звіту №53/67.11.20, складеного суб`єктом оціночної діяльності, становить 91601 грн 34 коп.

Позивачем були проведені та оплачені ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля на підставі заказ-наряду обслуговуючої організації ТОВ "Інфо Транс Сервіс" № від 24 грудня 2020 року. Вартість послуг експерта за складання звіту становила 1500 грн 00 коп., які позивачем було відшкодовано власнику автомобіля в повному обсязі.

Посилаючись на зазначене, а також на положення ст.ст. 526, 527, 610, 611, 612, 614, 623, 624, 625, 791 ЦК України та пункти 4.3.18., 5.2.7., 7.2., 7.4., 7.17. договору № 1526 прокату легкового автотранспортного засобу від 03 березня 2020 року, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь 73506 грн 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, а також 908 грн 00 коп. судового збору.

Заочним рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач не є власником вказаного взятого на прокат відповідачем автомобіля, а користується ним на підставі договору лізингу, укладеного з ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Наголошує на тому, що суд першої інстанції неправильно визначив вид укладеного з відповідачем договору, а саме договір прокату помилково визнав договором найму. Вважає також безпідставними висновки суду першої інстанції про недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, оскільки чинне законодавство не передбачено нотаріальне посвідчення договору прокату. Крім того, відповідач не спростовував чинність укладеного між ними договору.

Звертає увагу і на те, що положення ст. 791 ЦК України не містить поняття об`єкту договору прокату, зокрема про те, що об`єктом прокату не може бути транспортні засоби, як про це вказував суд першої інстанції.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами частин 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03 березня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір прокату легкового автотранспортного засобу № 1526 (а.с. 11-16). Відповідно до умов якого, ФОП ОСОБА_1 передано відповідачу в строкове платне користування автомобіль: марка - Volkswagen, модель - Polo, тип - седан, рік випуску - 2018, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відповідач в свою чергу зобов`язався своєчасно вносити плату за прокат та повернути автомобіль після закінчення строку дії договору або в інших випадках, передбачених договором.

Пунктами п. 4.3.18. цього договору визначено, що наймач зобов`язаний відшкодувати повну вартість ремонтних відновлювальних робіт або повну вартість автомобіля, визначену в цьому договорі, при викраденні або тотальному знищенні автомобіля.

У випадку повернення автомобіля у технічно несправному стані, пошкодженим, з втраченими або пошкодженими комплектуючими, наймодавець має право вимагати від наймача, відшкодування шкоди, всіх збитків та понесених витрат в наслідок настання таких обставин, а наймач відшкодовує наймодавцю повну вартість ремонту, вартість комплектуючих елементів автомобіля протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати пред`явлення наймодавцем такої вимоги.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань від 30 березня 2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП, яка здійснює вид діяльності: надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (а.с. 9).

03 березня 2020 року ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали акт прийому-передачі об`єкта прокату наймачем від наймодавця до договору № 1526 прокату легкового транспортного засобу від 03 березня 2020 року та транспортний засіб Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , переданий відповідачеві ОСОБА_2 на умовах, визначених договором прокату (а.с. 18).

24 листопада 2020 року наймодавцем ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в додатку № 2 до договору № 1526 прокату легкового транспортного засобу від 03 березня 2020 року (стан автомобіля після використання) було зафіксовано пошкодження автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме, сторони засвідчили наявність пошкоджень вказаного транспортного засобу (а.с.22).

Відповідно до звіту № 53/67.11.20 про оцінку вартості матеріального збитку від 27 листопада 2020 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку заподіяного внаслідок зазначених пошкоджень автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 91601 грн 34 коп. (а.с.23-40).

Вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 становить 1500,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 53/67.11.20 від 27 листопада 2020 року (а.с.41).

Позивачем ФОП ОСОБА_1 були проведені та оплачені ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 на підставі заказ-наряду обслуговуючої організації ТОВ "Інфо Транс Сервіс" № від 24 грудня 2020 року на загальну суму 72006 грн 00коп. (а.с.42-43).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами фактично був укладений договір оренди транспортного засобу, який нотаріально посвідчений не був, хоча одна із сторін була фізична особа, тому цей договір в даному випадку не породжує для відповідача обов`язку відшкодовувати завдану позивачу шкоду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не може повністю погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Однією із особливих рис договору прокату є те, що об`єктом договору прокату може бути лише рухома річ, крім транспортних засобів, щодо яких ЦК України містить окремі положення. Як правило, об`єкт договору прокату використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Отже, найм (оренда) транспортного засобу виділяється в окремий різновид договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо (частина перша статті 798 ЦК України).

У частині 2 статті 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Частиною 1 статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , що між сторонами укладено договір прокату, а тому положення параграфу 5 Глави 58 ЦК України до нього не застосовуються, є безпідставними, оскільки лише те, що цей договір містить назву «прокат» не дає підстави вважати, що на ці правовідносини поширюються спеціальні положення параграфу 2 глави 58 «Прокат».

При цьому, колегія суддів бере до уваги правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 18 квітня 2018 року, в якій Верховний Суд вказував на те, що глава 58 ЦК України «Найм (оренда)» розташована за таким принципом: спочатку визначаються загальні положення, які поширюються на всі види договорів найму, як то передача речі у користування, якість речі, строк договору найму, права та обов`язки сторін, а потім - спеціальні правила, які стосуються лише окремого різновиду договору найму (прокат, оренда транспортних засобів, найм будівлі або іншої капітальної спори, лізинг). Зазначені окремі договори найму (оренди) регулюються спеціальними нормами глави 58, загальні положення про найм (оренду) застосовуються до них субсидіарно, якщо спеціальними правилами не встановлено інше.

У силу статті 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Однією із особливих рис договору прокату є те, що об`єктом договору прокату може бути лише рухома річ, крім транспортних засобів, щодо яких ЦК містить окремі положення. Як правило, об`єкт договору прокату використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Отже, найм (оренда) транспортного засобу виділяється в окремий різновид договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо (частина перша статті 798 ЦК України).

Також безпідставним є твердження позивача, що суд першої інстанції не мав права вирішувати питання про визнання нікчемності договору прокату автомобіля, оскільки позивачем пред`явлено позов про стягнення коштів за цим договором, тому суд повинен вирішити питання щодо дійсності цього правочину. Крім того, цей правочин є недійсним в силу закону, тому визнання його недійсним судом не вимагається.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з підстав нікчемності укладеного між сторонами договору прокату транспортного засобу, судом першої інстанції зобов`язаний був застосувати наслідки недійсності нікчемного договору, що врегульовано частиною 5 статті 216 ЦК України.

Так, за у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Таким чином враховуючи те, що транспортний засіб був переданий відповідачу на підставі нікчемного правочину, колегія суддів дійшла до висновку, що він на підставі частини 1 статті 216 ЦК України повинен відшкодувати позивачу збитки, завдані пошкодженням автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме 72006 грн 00 коп., понесених ФОП ОСОБА_1 на ремонтно-відновлювальні роботи та 1500 грн 00 коп., за проведення оцінки вартості матеріального збитку, а разом 73506 грн 00 коп.

Таким чином, у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 збитки, завдані нікчемним правочином у розмірі 73506 грн 00 коп.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, за результатами апеляційного оскарження судового рішення, збитки у заявлені позивачем розмірі стягнуті з відповідача в повному обсязі, а тому на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1362 грн 00 коп. за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Путивльського районного суду Сумської області від 23 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 збитки, завдані нікчемним правочином у розмірі 73506 гривень 00 копійок та 908 гривень 00 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 1362 гривні 00 копійок судового збору, сплаченого нею за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко