Провадження № 2/643/1735/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Шестакової К.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

08.09.2021 позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Межирицького А.О., звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 73 623,40 грн. та суму моральної шкоди 20 000 грн.; стягнути з відповідача ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на її користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - 130 000 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 2236,23 грн. та витрати на правову допомогу 30 000 грн., посилаючись на те, що вона є власником автомобіля марки «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 . 20.03.2021 о 14.15 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_3 , у м. Харкові по пр. Московському, буд. 267/1, здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. Вина відповідача ОСОБА_2 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді була встановлена постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/2085/21 від 30.04.2021, що набрала законної сили 12 травня 2021. На дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТОВ «Міжнародна страхова компанія», згідно з полісом №200061895, яким був встановлений ліміт за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 грн. 23.03.2021 позивач звернулась до відповідача ТОВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про отримання страхового відшкодування. Повідомлення про страховий випадок було зареєстровано страховиком за № 24357. Проте, будь-яких подальших дій з боку ТОВ «Міжнародна страхова компанія» здійснено не було. Також, позивач направила заяву про отримання страхового відшкодування та постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова на юридичну адресу ТОВ «Міжнародна страхова компанія» засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення. В зв`язку із відсутністю будь-яких дій з боку ТОВ «Міжнародна страхова компанія», за заявою позивача ХНДЕКЦ МВС України було проведено транспортно-товарознавче дослідження з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на 20.03.2021 року. Про проведення дослідження та дату огляду пошкодженого автомобіля було повідомлено відповідачів. За наслідком дослідження складено висновок від 08.04.2021 № 19/121/6-7790, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , в результаті ДТП, яка сталася 20.03.2021 року, становить 202 608,20 грн. Вартість зазначеного дослідження відповідно до рахунку-фактури № Р/А2021-91 від 29.03.2021 складає 1015,20 грн. та була сплачена позивачем відповідно до квитанції № HP_AB121281PMV_18631858. Оскільки, на дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ТОВ «Міжнародна страхова компанія» згідно з полісом №200061895, яким був встановлений ліміт за шкоду, заподіяну майну лише 130 000 грн., то саме така сума підлягає стягненню з ТОВ «Міжнародна страхова компанія». Враховуючи те, що розмір заподіяної позивачу шкоди складає 202 608,20 грн. плюс витрати на проведення дослідження в розмірі 1015,20 грн. (130 000 грн. з яких підлягає стягненню з ТОВ «МСК»), то решта суми у розмірі 73 623,40 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 , як з особи, винної у заподіянні шкоди майну Позивача. Крім того, позивачу було завдано також й моральної шкоди, що виявилася перш за все, у значних душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 20 000,00 грн. та вважає, що вказаний розмір моральної шкоди є співмірним з тими душевними стражданнями, які вона була вимушена пережити, в результаті ДТП, що сталася 20.03.2021 з вини відповідача ОСОБА_2 . Також, позивач має гарантоване право на відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 20000 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 в судовому порядку.

13.09.2021 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова провадження у зазначеній справі відкрито та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

21.10.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Межирицький А.О. звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 207 191, 73 грн. та суму моральної шкоди 20 000 грн.; стягнути з відповідача ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 130 000 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 3571,92 грн. та витрати на правову допомогу 30000 грн., посилаючись на те, що за заявою позивача ХНДЕКЦ МВС України було проведено транспортно-товарознавче дослідження з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на 20.03.2021 року, за наслідками якої складено висновок від 08.04.2021 № 19/121/6-7790, згідно з яким величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП (20.03.2021) складає 202 608,20 грн. При цьому, з вказаного висновку експертного дослідження вбачається, що величина матеріального збитку у розмірі 202 608,20 грн. експертом була визначена, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля. В свою чергу, згідно вказаного висновку судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 336 176,53 грн. Враховуючи викладене, сума заподіяної позивачу шкоди у розмірі 130 000 грн. (ліміт за полісом №200061895) підлягає стягненню з ТОВ «Міжнародна страхова компанія», решта ж суми у розмірі 207 191,73 грн. (336176,53 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу), 130 000 грн. (сума страхового ліміту, що підлягає стягненню з ТОВ «Міжнародна страхова компанія») + 1015,20 грн. (вартість проведення експертного дослідження) = 207 191,73 грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 , як з особи, винної у заподіянні шкоди майну позивача.

08.11.2021 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до нього про стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 207 191, 73 грн., суми моральної шкоди у розмірі 20 000, 00 грн. та стягнення судових витрат пропорційно кожного відповідача в розмірі 3571, 92 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість, також стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати по справі, посилаючись на те, що він частково визнає позовні вимоги позивача, та вважає, що в заяві про збільшення позовних вимог - ці вимоги є безпідставно завищеними, суперечать вимогам закону, а тому не підлягають задоволенню у заявленому вигляді у зв`язку із наступним. Позивач у заяві про збільшення позовних вимог від 21.10.2021 розраховує розмір матеріальної шкоди у 336 176, 53 грн. без урахування коефіцієнта фізичного зносу, попри те, що належний їй на праві власності, транспортний засіб 2014 року випуску, та об`єктивно цей фізичний знос має місце, та розмір шкоди має розраховуватися з урахуванням фізичного зносу, що і було зроблено експертом при проведенні експертного дослідження від 06.04.2021 року. Спочатку позивачем було заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди з відповідачів у розмірі 202 608, 20 грн. з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 73 623, 40 грн. та з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» у розмірі 130 000 грн. На підтвердження своїх вимог позивачем було надано висновок експертного дослідження від 06.04.2021 року № ЕД-19/121-21/6811-АВ, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті ДТП, яка сталася 20.03.2021 становить 202 608, 20 грн. Однак у подальшому, заявою про збільшення позовних вимог від 21.10.2021 позивач зазначила, що з вказаного висновку експертного дослідження вбачається, що величина матеріального збитку у розмірі 202 608, 20 грн. експертом була визначена як вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля. У свою чергу, згідно з вказаним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 336 176, 53 грн., які позивач і просить стягнути з відповідачів: з ОСОБА_2 207 191, 73 грн., з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» у розмірі 130 000 грн. Тобто позивач розраховує розмір матеріальної шкоди без врахування фізичного зносу транспортного засобу, незважаючи на те, що автомобіль 2014 року випуску, та що у висновку експертного дослідження від 06.04.2021 судовий експерт Харківського НДЕКЦ МВС Царинний Є.О. встановив, що деталі мають знос у зв`язку із тим, що строк експлуатації КТЗ перевищує 7 років, та цей знос повинен враховуватися на підставі п. 8.6.2 а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 за № 142/5/2092, зі змінами від 21.10.2019. Таким чином, з огляду на те, що належний позивачу транспортний засіб 2014 року випуску та експлуатується тривалий час, розмір матеріальної шкоди має дорівнювати вартості матеріального збитку, яка визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ, що підтверджується висновком експертного дослідження від 06.04.2021 № ЕД-19/121- 21/6811-АВ та становить 202 608, 20 грн. У свою чергу позивач просить стягнути вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 336 176,53, що не відповідає порядку розрахунку матеріальної шкоди та суперечить вищевказаному висновку експертного дослідження. З огляду на це є всі підстави для стягнення матеріальної шкоди, яка відповідає вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та становить 202 608, 20 грн.: з ОСОБА_2 - 73 623, 40 грн, з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» - 130 000, 00 грн., як це і було заявлено у первісному позові. Також, позивач заявила до відповідача вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. у зв`язку з понесеними душевними стражданнями. У свою чергу позивач у позовній заяві не обґрунтувала у чому полягала моральна шкода, яким чином вона зазнала душевних страждань та не надала доказів на підтвердження того, що їй було заподіяно моральної шкоди. Разом з цим, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди - 20 000 грн, який позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, з огляду на необґрунтованість вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн та відсутність доказів, які б підтверджували доводи позивача у цій частині, вважаю, що вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 20 000 грн не підлягає задоволенню. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат у розмірі 30 000 грн., на підтвердження чого надано Договір про падання правової допомоги та Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею дійсно були понесені судові витрати у розмірі 30 000 грн. До позовної заяви не долучалися квитанції про оплату витрат на правову допомогу, а з Угоди до Договору про надання правової допомоги не зрозуміло, які правові послуги було надано позивачу, скільки часу було витрачено адвокатом на наданням цих послуг, не вказана вартість послуг за одну одиницю часу наданих послуг тощо. У матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Таким чином, це свідчить про неспівмірність заявлених позивачем вимог про оплату правничої допомоги адвоката, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача у частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. Крім того, розмір витрат на правову допомогу є занадто завищеним, тому навить в разі надання позивачем детального опису робіт відповідач ОСОБА_2 просив суд зменшити цей розмір витрат на правову допомогу. Крім того зазначив, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином позивач зобов`язана сплатити відповідачу судові витрати пропорційно задоволених вимог в загальній сумі - яка складається з нижче описаних сум: професійна правова допомога адвоката, відповідно до договору про надання правової допомоги - 10 000 грн. та інших судових витрат в залежності від кількості судових засідань у справі чи поданих іншою стороною документів. Отже, враховуючи вищенаведені аргументи, відповідач визнає позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, частково, у розмірі 73 623, 40 грн., стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди та судових витрат заперечує у повному обсязі.

12.11.2021 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Межирицького А.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що на думку позивача, відзив містить суперечливі вислови щодо розміру позовних вимог, які визнаються відповідачем ОСОБА_2 . Позивачем, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_2 суми матеріальної шкоди у розмірі 207 191,73 грн., яка складається з розміру перевищення вартості відновлювального ремонту (без урахування фізичного зносу) над лімітом страхового відшкодування та вартості проведення експертного дослідження. Згідно з текстом відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 визнає позовні вимоги у розмірі 73 623,40 грн. (розмір перевищення вартості матеріального збитку над лімітом страхового відшкодування та вартості проведення експертного дослідження). Проте, в прохальній частині відзиву просить відмовити в стягнення повної суми матеріальної шкоди, заявленої позивачем до відповідача ОСОБА_2 - 207 191,73 грн. Оскільки відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначено про визнання позовних вимог в розмірі 73 623,4 грн., то в цій частині повинно бути постановлено рішення про задоволення позовних вимог. Щодо іншої частини вимог про стягнення матеріальної шкоди, то зміст ст. 1187, 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та існуюча судова практика свідчить, що страховик не зобов`язаний здійснити відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між фактичним розміром шкоди (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та отриманим страховим відшкодуванням - зобов`язана відшкодовувати особа, з вини якої завдано збитки. Тому, для розрахунку суми матеріальної шкоди, що підлягає стягнення з особи, що її спричинила повинна братись саме вартість відновлювального ремонту яка підлягає зменшенню на розмір страхового відшкодування. Саме тому, позивач наполягає на стягненні з ОСОБА_2 повної вартості відновлювального ремонту зменшену на розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з ТОВ «Міжнародна страхова компанія». Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди. Винні дії відповідача ОСОБА_2 спричинили зміни в звичайному житті позивача, які полягали в душевних переживаннях з приводу фізичного та психологічного стану доньки, яка перебувала за кермом належного позивачу автомобіля, та яка тільки почала отримувати практичні навики керування, з приводу фактичного знищення належного їй майна. Позивач була вимушена витрачати свій час на невластиві у звичайному житті дії - займатись пошуком спеціалістів з ремонту автомобіля, звертатись до страхових компаній, експертів з оцінки майна, юристів. При цьому з моменту події дорожньо-транспортної пригоди з боку відповідача ОСОБА_2 не було здійснено жодних заходів щодо зменшення негативних наслідків його винних дій, що додатково дало навантаження на психологічний стан позивача та вимусило її звертатись за захистом свої прав до суду. Всі вищезазначені душевні страждання та переживання позивач оцінює в суму 20 000 грн., яку і просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 . Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки остаточний обсяг правової допомоги та, відповідно, розмір витрат на її отримання, неможливо визначити до постановлення судового рішення по справі, то відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК позивач заявляє, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

18.11.2021 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення, в яких він просив долучити заперечення до матеріалів справи та врахувати їх при прийнятті остаточного рішення по зазначеній справі, посилаючись на те, що у відзиві на позовну заяву він зазначав, що наявні підстави для стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП у розмірі 73 623, 40 грн., а не 207 191, 73 грн., як того вимагає позивач у заяві про збільшення позовних вимог. Це зумовлено тим, що позивач у заяві про збільшення позовних вимог від 21.10.2021 розраховує розмір матеріальної шкоди у 336 176, 53 грн. без урахування коефіцієнта фізичного зносу, попри те, що належить їй на праві власності транспортний засіб 2014 року випуску, та об`єктивно цей фізичний знос має місце, та розмір шкоди має розраховуватися з урахуванням фізичного зносу, що і було зроблено експертом при проведенні експертного дослідження від 06.04.2021. ОСОБА_2 вкотре підтверджує, що заява про збільшення позовних вимог є необґрунтованою. Позивач розраховує розмір матеріальної шкоди без врахування фізичного зносу транспортного засобу, незважаючи на те, що автомобіль 2014 року випуску, та що у висновку експертного дослідження від 06.04.2021 судовий експерт Харківського НДЕКЦ МВС Царинний Є.О. встановив, що деталі мають знос у зв`язку із тим, що строк експлуатації КТЗ перевищує 7 років, та цей знос повинен враховуватися на підставі п. 8.6.2 а Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 за № 142/5/2092, зі змінами від 21.10.2019. Однак, заявою про збільшення позовних вимог від 21.10.2021 позивач просить стягнути з відповідачів вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача без урахування коефіцієнта фізичного зносу, яка згідно з наданого нею висновку складає 336 176, 53 грн, з ОСОБА_2 - 207 191, 73 грн, з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» у розмірі 130 000 грн. При цьому позивач ні у заяві про збільшення позовних вимог, ні у відповіді на відзив не обґрунтовує, на якій правовій підставі розрахунок матеріальної шкоди, який підлягає відшкодуванню в результаті ДТП має здійснюватися без врахування зносу транспортного засобу, коли такий знос дійсно має місце, адже належний позивачу транспортний засіб експлуатується з 2014 року, а положення законодавства, які регулюють порядок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП передбачають, що розмір шкоди визначається з урахуванням зносу транспортного засобу. Більше того, вимоги позивача суперечать наданим нею доказам, зокрема висновку експертного дослідження від 06.04.2021 року № ЕД-19/121-21/6811-АВ, яким встановлено, що розмір матеріальної шкоди має дорівнювати вартості матеріального збитку, яка визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням, значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та становить 202 608, 20 грн. ОСОБА_2 підтримує позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та заперечує проти задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП у розмірі 20 000 грн.

Крім того, 18.11.2021 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому він просив зменшити заявлений ОСОБА_1 розмір судових витрат у справі № 643/15787/21 з 30 000 грн. до 5 000 грн. або відмовити ОСОБА_1 у стягненні судових витрат у разі ненадання доказів на підтвердження дійсно понесених нею судових витрат, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею дійсно були понесені судові витрати у розмірі 30 000 грн. Також, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не тільки не підтверджений жодними доказами, а є також занадто завищеним. У зв`язку з чим, навіть за умови надання позивачем доказів, які б підтверджували розмір витрат на правову допомогу, останній має бути зменшено до 5 000 грн.

Від відповідача ТОВ «Міжнародна страхова компанія» відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 20.03.2021 о 14.15 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_3 , у м. Харкові по пр. Московському, буд. 267/1, здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2021 року у справі 645/2085/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850,00 грн. На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили 12.05.2021 (а.с. 14).

Таким чином, сам факт ДТП, вина в ньому водія ОСОБА_2 , підтверджується постановою, яка набрала законної сили та є обов`язковою для суду при розгляді даної справи.

Цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ТОВ «Міжнародна страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200061895. За зазначеним полісом встановлений ліміт за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000 грн. (а.с. 12).

23.03.2021 позивач звернулась до відповідача ТОВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про отримання страхового відшкодування. Повідомлення по страховий випадок було зареєстровано страховиком за № 24357 (а.с. 15 18, 42 43).

Проте, будь-яких подальших дій з боку ТОВ «Міжнародна страхова компанія» здійснено не було.

Також, позивач направила заяву про отримання страхового відшкодування та постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова на юридичну адресу ТОВ «Міжнародна страхова компанія».

Однак, ТОВ «Міжнародна страхова компанія» будь-якого страхового відшкодування позивачу не виплачено.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Для встановлення суми матеріального збитку та проведення відновленого ремонту автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 , звернулася до ХНДЕКЦ МВС України.

Відповідно до висновку експертного дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , станом на 20.03.2021, № ЕД-19/121-21/6811-АВ від 06.04.2021, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke», 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося 20.03.2021 становить: 202 608, 20 грн. (19 39).

При цьому, з вказаного висновку експертного дослідження вбачається, що величина матеріального збитку у розмірі 202 608,20 грн. експертом була визначена, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля.

В свою чергу, згідно вказаного висновку судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 336 176,53 грн.

Експертне дослідження судового експерта Царинного Є.О. № ЕД-19/121-21/6811-АВ від 06.04.2021 суд не виключає з переліку доказів по справі як обґрунтоване, оскільки воно проведено з дотриманням всіх умов, які регламентують експертну діяльність, та є допустимим доказом.

Клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи від сторін не надходило.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити частково позов ОСОБА_1 , оскільки сума заподіяної позивачу шкоди у розмірі 130 000 грн. (ліміт за полісом №200061895) підлягає стягненню з ТОВ «Міжнародна страхова компанія», решта ж суми у розмірі 207 191,73 грн. (336 176,53 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу), 130 000 грн. (сума страхового ліміту, що підлягає стягненню з ТОВ «Міжнародна страхова компанія») + 1015,20 грн. (вартість проведення експертного дослідження) = 207 191,73 грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 , як з особи, винної у заподіянні шкоди майну позивача.

Згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем не доведено тієї обставини, щодо відшкодування позивачу моральної шкоди відповідачем у розмірі 20 000 грн.

Суд вважає, що з урахуванням тривалості та характеру перенесених страждань та переживань, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5 000 грн., розмір компенсації якої вважає справедливим.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 500 грн., в іншій частині суд відмовляє за необґрунтованістю.

Разом з тим, 18.11.2021 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому він просив зменшити заявлений ОСОБА_1 розмір судових витрат у справі № 643/15787/21 з 30 000 грн. до 5 000 грн. або відмовити ОСОБА_1 у стягненні судових витрат у разі ненадання доказів на підтвердження дійсно понесених нею судових витрат, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею дійсно були понесені судові витрати у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Межирицький А.О. зазначив, що докази щодо понесення витрат на правову допомогу будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому клопотання відповідача ОСОБА_2 про зменшення витрат на правничу допомогу, буде розглянуто судом при вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Враховуючи зазначене, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн., суд розгляне дану вимогу після надання позивачем ОСОБА_1 відповідних доказів на підтвердження зазначеної вимоги.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при пред`явленні позову у розмірі 3422,00 грн. в рівних частках по 1711,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 990, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ч. 1 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 207 191 (двісті сім тисяч сто дев`яноста одна) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», , що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , суму страхового відшкодування у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», , що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при пред`явленні позову у розмірі 3 422 (три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 00 коп. в рівних частках по 1 711 (одна тисяч сімсот одинадцять) грн. 00 коп. з кожного.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Харченко А.М.