ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3495/20 Номер провадження 22-ц/814/698/22Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

01 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду Триголов В.М., вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження, у порядку підготовки до судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 13144,49 грн., середнього заробітку з 01.10.2019 до дня постановлення рішення по справі в сумі 167725,73 грн., грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік в сумі 5286 грн., грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік в сумі 5286 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік залишено без задоволення. Судові витрати покладено на позивача.

В ході підготовки справи до апеляційного розгляду встановлено, що справа підлягає поверненню до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом однією із позовних вимог було стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові сум. При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір за вказану позовну вимогу. При ухвалення рішення у справі питання стягнення судового збору за вказану позовну вимогу не вирішувалось.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Середній заробіток у зв`язку із затримкою виконання судового рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці».

Отже, у цій справі щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум позивач від сплати судового збору не звільняється.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Також, згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність повернення даної цивільної справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 365 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 13144,49 грн., середнього заробітку з 01.10.2019 до дня постановлення рішення по справі в сумі 167725,73 грн., грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік в сумі 5286 грн., грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік в сумі 5286 грн. - повернути до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області для ухвалення додаткового рішення протягом 20 днів з дня надходження справи до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Триголов