Провадження № 2/522/862/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому підготовочму судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Старший державний виконавець Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) Білик Ростислав Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом, по якому просить суд:

-Визнати виконавчий напис № 10492, вчинений 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 17365,73 грн. таким, що не підлягають виконанню.

-Стягнути з відповідача судові витрати.

Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 24.02.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичемвчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10492, згідно з яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за період з 25.03.2019 року по 24.02.2021 року в сумі 17 365,73 грн.

Позивач посилаючись на відсутність безспірності стягнення просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилась, проте від неї надходило до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. В клопотанні зазначила, що позовні в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню таким що не підлягає виконанню підтримує, щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2300 грн., зазначила, що від даної вимоги відмовляється.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Подав до суду клопотання про визнання позову в частині вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Треті осои до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 10492 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № від 11.05.2018 року, укладеним з ТОВ « ІНФІНАНС» правонаступником прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу № 26032019 від 26.03.2019 року є ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25.01.2021року є ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу № 250121 від 25.01.2021 року ТОВ « ФІНПРОМ МАРКЕТ» в сумі 17 365,73 грн.

15.06.2021 року старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції відкрито виконавче провадження № 65801659 по примусовому виконанню виконавчого напису № 10492 від 24.02.2021 року.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України « про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить безспірність певної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ « Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Статею 87 Закону України «Про нотаріат» та передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.5 п. З Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

У вказаному виконавчому написі запропоновано за рахунок реалізації іпотечного майна погасити заборгованності у розмірі 17 365,73 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3470,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами та комісією 13 845,73 грн.; плата за вчинення виконавчого напису 50 грн.

Таким чином, зазначена у виконавчому написі заборгованість потребує доказуванню, оскільки в ньому зазначається заборгованість за відсотками, що не є безспірним боргом.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог законодавства України про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Зазначена позиція чітко відображена в рішенні Вищого господарського суду України від 28.09.2011 року по справі 10/52 9.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» «підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення». Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 280, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 за № 919/9518, до первинних документів відносяться і рахунки бухгалтерського обліку банків.

Як зазначено у правовому висновку дійшов ВСУ при винесенні постанови від 05.07.2017 р. по справі №6-887цс17: суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Пунктом 2 Розділу « Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідченя стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З огляду на викладене до спірних правовідносин застосовується постанова Кабінету Міністрів України « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Така позиція узгоджена з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29.01.2019 року по справі № 910/13233/17.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно, нотаріусу подається: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Докази надання нотаріусу даних документів в матеріалах справи відсутні.

Крім того виконавчий напис вчинено за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору за яким стягнення заборгованості може провадитись у безспірному порядку, необхідність якого узгоджена із висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц ( провадження № 61-12629св19).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відповідачем позов визнано.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись: Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Старший державний виконавець Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) Білик Ростислав Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 10492, вчинений 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 17365,73 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50% суми сплаченого судового збору в розмірі 454 грн. сплаченого за квитанцією № 032210045 від 22.06.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 10.02.2022 року.

Суддя: Абухін Р.Д. 10.02.22