Справа № 307/490/22
Провадження №2/307/123/22
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
09 лютого 2022 року м. Тячів
Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за кожним із подружжя права власності по Ѕ ідеальній частці житлового будинку, визнання будівель нежитлового призначення та сільськогосподарського призначення об`єктами права спільної сумісної власності та визнання по Ѕ ідеальній частці за кожним із подружжя право власності на цех по виготовленню деревини з навісом та будівлю сільськогосподарського призначення,
ОСОБА_1 4 лютого 2022 року пред`явила позов до ОСОБА_2 про:
визнання за кожним із подружжя права власності по Ѕ ідеальній частці житлового будинку, набутого під час шлюбу, зареєстрованого 6 червня 2006 року приватним нотаріусом Стойкою Н.М. за ОСОБА_2 , який знаходиться по АДРЕСА_1 ;
визнання за кожним із подружжя права власності на об`єкти нежитлового призначення цеху по виготовленню деревини, загальною площею 43,90 кв. м з навісом площею 242,60 кв.м, який розташований на по АДРЕСА_1 та будівлю сільськогосподарського призначення, загальною площею 42,60 га, розташовану по АДРЕСА_1 по Ѕ ідеальній частці за кожним із подружжя.
Зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.
Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно п. 2) ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.
Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить, зокрема, фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.
У відповідності до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Щодо визначення вартості нерухомого майна то дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, який підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
Відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.
Однак, всупереч вимог п. 3) ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові не визначено ціну позову, а також до позову не додано документів на підтвердження дійсної вартості житлового будинку, цеху по виготовленню деревини та будівлі сільськогосподарського призначення, які є предметом спору і визнання їх об`єктами спільної сумісної власності по Ѕ ідеальній частині за кожним із сторін, відносяться до вимог майнового характеру.
У зв`язку з чим, позивачці необхідно визначити ціну позову виходячи з дійсної вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна.
Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Однак, позивачкою не додано квитанцію про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави її звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відтак, позивачці необхідно сплатити судовий збір, надавши до суду оригінал квитанції, або документи, що підтверджують підстави звільнення позивачки від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачене цим Кодексом.
Пунктом 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Однак копії письмових документів, які подані позивачкою ОСОБА_1 , належним чином не посвідчені.
Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст. ст. 185, 258 - 261 ЦПК України,
п о с т а н о в и л а:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за кожним із подружжя права власності по Ѕ ідеальній частці житлового будинку; визнання будівель нежитлового призначення та сільськогосподарського призначення об`єктами права спільної сумісної власності по Ѕ ідеальній частці за кожним із подружжя та визнання по Ѕ ідеальній частці за кожним із подружжя право власності на цех по виготовленню деревини з навісом, залишити без руху, про що повідомити позивачку та встановити позивачці строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків заяви.
Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і їй повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.Р.Сас