Справа № 638/4275/13-ц
Провадження № 4-с/638/7/22
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження державний виконавець Шевченківського відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області Дмухіна Яна Миколаївна, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Я.М.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з скаргою на дії державного виконавця, а саме просив визнати незаконною відмову Шевченківського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Я.М.) щодо здійснення перерахунку загального розміру заборгованості за аліментними зобов`язаннями в межах виконавчого провадження ВП №54745372; визнати незаконною відмову Шевченківського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Я.М.) щодо відмови у здійсненні перерахунку загального розміру заборгованості за аліментними зобов`язаннями у межах вказаного виконавчого провадження; визнати незаконним перерахунок загального розміру заборгованості по виплаті аліментів на суму 51337, 4 грн у вищевказаному виконавчому провадженні; зобов`язати Шевченківський ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснити перерахунок загального розміру заборгованості за аліментними зобов`язаннями; зобов`язати вказаний орган державної виконавчої служби після здійснення перерахунку видати скаржнику довідку про проведений перерахунок; а також скасувати постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, інші доходи боржника по виконавчому провадженні ВП №54745372 від 30.10.2017 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Зі змісту скарги вбачається, що зі змістом оскаржуваної постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Яни Миколаївни від 30.10.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, розрахунком заборгованості скаржник ознайомився 09.11.2017 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження №54745372, проте порушуючи вимоги статей 77-80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, не долучив до матеріалів скарги жодних доказів на підтвердження дати, коли він дізнався про порушення своїх прав зі сторони державного виконавця. До аналогічних висновків суд приходить і в частині визначення дотримання строків при зверненні до суду із скаргою на бездіяльність виконавця щодо відмови у здійсненні перерахунку заборгованості у зв`язку з неможливістю їх встановлення за відсутності належних доказів.

До Дзержинського районного суду м. Харкова, як до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, заявник звернувся 17.11.2017 року, про що свідчить відмітка канцелярії суду, оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем 30.10.2017 року, а отже заявник звернувся до суду поза межами десятиденного строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.

Окрім того, як зазначає заявник, він дізнався про порушення свого права тільки 09.11.2017, відтак ним дотримано строки звернення до суду із скаргою на дії виконавця, однак вказане нічим не підтверджується, у зв`язку з чим висловлене клопотання у прохальній частині скарги про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою задоволенню не підлягає.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені законом, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

У відповідності із статтею 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд наголошує, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив. Одним із різновидів строків у цивільному судочинстві є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань цивільного судочинства та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів цивільного процесу. Приписи ЦПК про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. Суворе дотримання строків у цивільному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що особа, яка звертається до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Яни Миколаївни від 30.10.2017 року, пропустила визначений цивільним процесуальним законом строк, а тому суд вважає необхідним скаргу залишити без розгляду.

Оскільки поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку судом, причину того, що заявник дізнався про порушення своїх прав лише 09.11.2017 року, суд не може визнати поважною. Більш того, даний факт не підтверджено належними та допустимими доказами, а інших поважних причин пропуску звернення до суду із скаргою заявником не наведено та доказів в обґрунтування цього суду не надано.

Одночасно суд роз`яснює заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 447-449 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку з поважних причин на оскарження рішень та дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Яни Миколаївни у виконавчому провадженні №54745372 відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження державний виконавець Шевченківського відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області Дмухіна Яна Миколаївна, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дмухіної Я.М. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: