ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1868/21

Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/14/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб: Чернігівська обласна прокуратура,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2021 року (ухвалене о 11:26) у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути на його користь:

- за рахунок Держави Україна з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в безспірному порядку 18 967,74 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності;

- судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Позов обґрунтовував тим, що постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2021 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 7 червня 2021 року зазначена постанова змінена та провадження в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Внаслідок притягнення його до адміністративної відповідальності, йому завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що він тривалий час перебував у нервовому напруженні, переніс стрес, в нього погіршився стан здоров`я.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 18 967,74 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Чернігівська обласна прокуратура просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при його ухваленні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ні в позовній заяві, ні в рішенні суду не зазначено, в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується.

Заявник зазначає, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутності складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше).

Указує, що зазначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості, та приведе до збагачення позивача за рахунок коштів бюджету, що є неприпустимим.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені доводи в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, що пізніше було визнано незаконним, а тому в силу статті 56 Конституції України та ст. 22, 23, 1166, 1176 ЦК України це є підставою для відшкодування шкоди за рахунок держави.

Однак таких висновків районний суд дійшов із порушенням норм процесуального права зважаючи на наступне.

Судом у справі встановлено, що постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а.с.6-7)

Постановою Чернігівської апеляційного суду від 7 червня 2021 року постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП змінено.

Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог пункту 2.9 (а) ПДР на підставі пункту 1 частини першої статті 246 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрито.

В іншій частині цю ж постанову щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с. 9-11).

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами 1, 2, 6, 7 статті 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше) (постанова Верховного Суду від 9 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21)).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України ).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року).

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам необхідно виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 591/5911/17, від 23 вересня 2020 року у справі № 626/608/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 646/1806/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 340/451/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 366/2026/18, від 11 березня 2019 року у справі № 629/795/19.

Отже, належним відповідачем у цій справі є держава, яка повинна брати участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади (дії якого призвели до завдання позивачу шкоди), проте, у цій справі Державна казначейська служба України, яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює лише списання коштів з державного бюджету, є єдиним відповідачем. Таким органом у справі з огляду на підстави позову має бути відповідний орган Національної поліції, який відповідно до своєї компетенції і юридичного статусу наділений цивільною процесуальною дієздатністю та може бути відповідачем у справі.

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.

У свою чергу, апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі в справі інших осіб як відповідачів (співвідповідачів) чи заміни неналежного відповідача, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

Разом з тим, зазначені обставини не перешкоджають позивачу звернутися до суду з позовом до належних відповідачів відповідно до вимог процесуального закону.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 9 червня 2021 року у справі № 726/837/20 про те, що відповідачем у таких правовідносинах може бути саме Державна казначейська служба України, оскільки у вказаній справі в якості відповідачів участь брали інспектор роти № 1 взводу № 2 лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Гавриш В. В., Управління патрульної поліції України в Чернівецькій області, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області. При цьому, апеляційний суд враховує, що у пункті 44 постанови Великої Палати від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, зазначено, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.

За наведених обставин, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, а відтак апеляційна скарга Чернігівської обласної прокуратури підлягає задоволенню.

Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилом пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви з підстав, передбачених пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судові витрати, понесені Чернігівською обласною прокуратурою за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури - задовольнити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2021 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Компенсувати Чернігівській обласній прокуратурі (, місцезнаходження: вул. Князя Чорного, 9 м. Чернігів) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору у сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко