ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/421/22 Справа № 2-2189/11 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я. Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» кредитну заборгованість в сумі 55 747,04 грн..

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення та одночасно просив поновити йому строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду.

Вказана заява мотивована тим, що він з поважних причин не зміг з`явитись у судові засідання, так як жодного разу не був повідомлений про час та місце засідань.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд заочного рішення. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2012 року залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідач ще у 2012 році був обізнаний про наявність в провадженні суду цивільної справи, де він є відповідачем, копія заочного рішення від 12 листопада 2012 року була направлена йому за місцем його проживання 20 листопада 2012 року за вих.№12529, а також врахувавши, що з того часу пройшло майже 9 років та за весь цей час відповідач ніяк не поцікавився результатом розгляду справи, суд не знайшов правових підстав визнати поважною причину пропуску відповідачем процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у даній справі, так як позбавляє його можливості апеляційного оскарження рішення суду на загальних підставах.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову поновити пропущений процесуальний строк (п. 10 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення у справі «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків.

Отже, обґрунтоване застосування судом наслідків пропуску строків перегляду судових рішень не є порушенням права на доступ до суду.

Встановлено, що заочне рішення у справі суд першої інстанції ухвалив 12 листопада 2012 року.

Копія заочного рішення суду від 12 листопада 2012 року була направлена у встановленому процесуальним законом порядку за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Більш того, ОСОБА_1 був присутній у судових засідань 05 березня 2012 року та 13 квітня 2012 року, де зазначав, що позовні вимоги визнає частково та надавав суду свої пояснення з цього приводу.

Зазначеним спростовуються доводи відповідача, які він зазначав як на підставу для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення про те, що не знав про існування заочного рішення, оскільки не був повідомлений належним чином про розгляд справи.

Встановивши, що відповідач будучи обізнаними про наявність спору між сторонами, невиправдано зволікав із поданням заяви про перегляд заочного рішення та пропустив строк подання такої заяви більш ніж на дев`ять років, не навів поважних причин такого тривалого пропуску строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у даній справі, так як позбавляє його можливості апеляційного оскарження рішення суду на загальних підставах, - є безпідставними та такими, що суперечать нормам процесуального права, за якими у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

Отже, враховуючи обставини обізнаності відповідача про наявність в провадженні суду цивільної справи, відсутність доказів, які б свідчили про добросовісне здійснення ними своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих дій, спрямованих на своєчасний перегляд заочного рішення, колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність підстав для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення є правильним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко