Провадження №: 2/755/9317/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Стрижеуса В.А.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 10.12.2021 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маматова Вікторія Валеріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислав Геннадійович, про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та договору купівлі-продажу частини квартири, -

у с т а н о в и в:

03.12.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маматова Вікторія Валеріївна, про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та договору купівлі-продажу частини квартири.

Ухвалою суду від 10.12.2021 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи приватного виконавця, а також вирішені клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 10.12.2021 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та постановлено: «Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав) щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (25/100 частин на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №475 від 13.11.2021 року; 75/100 частин на підставі договору купівлі-продажу №476 від 13.11.2021 року). Заборонити відповідачу ОСОБА_1 особисто або через своїх представників укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування та інші правочини з відчуження чи обтяження належної їй квартири АДРЕСА_1 ».

23.12.2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, у якому представник просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 10.12.2021 року.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що застосування заходів забезпечення позову є безпідставним, порушує права відповідача та заходи забезпечення застосовані без врахування всіх обставин справи. Представник посилаючись на положення ст. 14 ЦПК України, Засади використання документообігу Дніпровського районного суду м. Києва зазначає, що як свідчить інформація з сайтів «Судова влада України» та Дніпровського районного суду м. Києва, а також матеріали справи - Заява про забезпечення позову не реєструвалась, авторозподіл по ній не здійснювався, що може свідчити про втручання в автоматизований розподіл. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Позивач має довести належність йому таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову побудоване на особистому суб`єктивному припущенні позивача, яке не містить жодних доказів чи посилань на такі, адже придбання відповідачем спірної квартири в цілому хоч і частинами є абсолютно логічним. Позивачка ніколи не володіла квартирою, а лише її меншої частиною. Крім того, 17.06.2021 року отримала від попередньої власниці 75/100 частин квартири повідомлення про продаж нею цієї частки, тож за будь-яких обставин позивачка втратила переважне право купівлі частки квартири. Стороною позивача не правильно обрано спосіб захисту, тож забезпечення позову, який не може призвести до набуття позивачем права власності на квартиру, не є об`єктивно необхідним та обмежує права відповідача. Оскарження свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів не призведе до набуття позивачем права власності на квартиру, а непогашена заборгованість позивача перед ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» підлягатиме стягненню, у тому силі будуть підстави для звернення до суду про стягнення нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України. Представник посилається на правову позицію викладену у постанові ВП ВС від 07.07.2020 року №438/610/14-ц, а також положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» і вказує, що позивач не ставить вимоги про визнання за нею права власності на квартиру чи її частину. Вжиті заходи забезпечення є неспівмірними заявленому позову. Позивач володіла лише 25/100 частинами спірної квартири, у той час як обмеження стосуються усієї квартири набутої відповідачем в законний спосіб за відплатними договорами. Посилаючись на правову позицію викладену у постанові ВП ВС від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 представник відповідача зазначає, що рішення у даній справі не підлягатиме примусовому виконанню, тож вжиття заходів забезпечення позову щодо майна відповідача є неспівмірними заявленому позову та таке забезпечення позову суперечить правовому висновку викладеному у постанові ВП ВС від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20, адже заява про забезпечення позову не містить вказівки на права, які можуть бути захищені в разі задоволення позову, та реальні ризики утруднення чи неможливості виконання такого рішення в разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідно відсутні і посилання хоча б на якісь належні та допустимі докази, які б підтверджували ці обставини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримала вимоги клопотання з підстав викладених у ньому, просить клопотання задовольнити і додатково пояснила суду, що сторона позивача недобросовісно користується своїми правами, адже не повідомила суд про те, що позивачка отримувала повідомлення про продаж частини квартири і про те, що інформація стосовно існування виконавчого провадження щодо позивачки, останній була відома, про що відповідні докази наявні у виконавця. Захід забезпечення позову має бути спрямований на реальне забезпечення виконання рішення і стороною відповідача наведені відповідні правові позиції суду касаційної інстанції та здійснене посилання на положення Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно». Навіть при задоволенні позову перереєстрації не буде, крім того вся ціла частка квартири позивачці не належала, тож співмірності немає. Представник вказує, що заходами забезпечення позову відповідача обмежили навіть у праві передання квартири в оренду, натомість у заяві про забезпечення позову наведені лише емоції, а не правові позиції. За твердженням представника, квартира придбана відповідачем в інтересах сім`ї та для сім`ї.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання та просить відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що у самому позові вказувалось про те, що цей позов і додані до нього докази це все чим сторона позивача володіла на час подання позовної заяви, жодної інформації більше не було. Суд забезпечив позов шляхом встановлення заборон, оскільки представник відповідачки прямо повідомив позивачку, що виселить її та її родину з квартири. У позові поставлене питання щодо виданого свідоцтва, оскільки інших документів у позивачки не було, але як тільки такі документи надійдуть за ухвалою суду про витребування доказів, позовні вимоги будуть збільшені. Крім того, 20 грудня стороною відповідача вже були змінені замки на дверях квартири, у зв`язку із чим були викликані представники правоохоронних органів і тільки після цього позивачка потрапила до квартири. Також на теперішній час за заявою позивачки відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України щодо незаконного заволодіння нерухомим майном шляхом шахрайства. Якщо заходи забезпечення позову будуть скасовані, позивачку та її родину виженуть на вулицю, а іншого житла вони не мають. У квартирі буде проведений ремонт та переведено квартиру у нежитлову нерухомість, про що представник теперішньої власниці квартири прямо сказав позивачці, тож жити у такому приміщенні вже не можна буде і неможливо буде повернути майно як об`єкт житлової нерухомості. Представник вказує, що особисто він спілкування з представником відповідача, який йому повідомив про наміри щодо квартири. На теперішній час відповідачка вже зняла позивачку з реєстрації місця проживання у квартирі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову та додатки до нього, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

За змістом ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що заява сторони позивача була подана до суду разом із позовною заявою, стосовно якої здійснений автоматизований розподіл відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 року.

При цьому, заява про забезпечення позову є додатком до позовної заяви, про що свідчить вказаний у позовній заяві перелік додатків, тож заява про забезпечення позову подана у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, є додатком до позовної заяви, тож передана в провадження судді разом із позовом стосовно якого згідно вимог закону проведений автоматизований розподіл.

За змістом прохальної частини позову, його предметом є: визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів від 13.11.2021 року №475 посвідченого ПН КМНО Мамоновою В.В. про право власності на 25/100 частин кв. АДРЕСА_1 , оформлене на ім`я відповідачки ОСОБА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу частини квартири від 13.11.2021 року №476 посвідченого ПН КМНО Мамоновою В.В. про право власності на 75/100 частин кв. АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я відповідачки ОСОБА_1 .

На думку суду, сторона відповідача безпідставно посилається на правову позицію викладену у постанові ВП ВС №438/610/14-ц від 07.07.2020 року, адже цією поставною справа вирішувалась по суті і не стосувалась питань забезпечення позову. Крім того, відповідачем у вказаній справі був приватний нотаріус у зв`язку із чим великою мірою розгляд справи Верховним Судом стосувався визначення належної юрисдикції спору. У цій постанові суд касаційної інстанції дійшов висновку, що визнання незаконною нотаріальної дії з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не можна розглядати за правилами будь-якого судочинства і оскарження нотаріальної дії з видачі свідоцтва не дозволить ефективно захистити та відновити права позивача. Натомість у питанні того чи є ефективним обраний позивачем спосіб захисту саме щодо визнання недійсним виданого нотаріусом свідоцтва, має вирішити суд належної юрисдикції, зокрема і з огляду на висновки викладені у зазначеній постанові.

Сторона відповідача вважає неспівмірними застосовані судом заходи забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та посилається на правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18, натомість з урахуванням викладених у вказаній постанові висновків суду касаційної інстанції, суд вважає, що застосовані заходи забезпечення є співмірними із предметом позову, адже позивач просить визнати недійсними свідоцтво про придбання з електронних торгів 25/100 частин квартири та договору купівлі-продажу 75/100 частин цієї ж квартири, отже відчуження майна вже відбулось і з цього приводу між сторонами виник спір, тож судом вжиті заходи до попередження здійснення наступних реєстраційних дій стосовно квартири, адже об`єктивно здійснення таких дій за умови відсутності відповідних обмежень не призведе до ефективного захисту прав, які позивач вважає порушеними не погоджуючись з правомірністю свідоцтва про продаж його майна з прилюдних торгів та не погоджуючись з правомірністю договору купівлі продажу 75/100 частин квартири вважаючи порушеним своє переважне право купівлі цього майна.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в даному випадку сторона відповідача посилаючись на порушення своїх прав не вказує які саме її права порушуються таким тимчасовим обмеженням, адже за словами представника відповідача квартира придбана для самої відповідачки та її родини, при цьому суд не встановлював жодних заборон стосовно користування відповідачем належною нею квартирою, тож вона та її родина не обмежені у праві користування та проживання в квартирі.

Посилання представника відповідача на те, що позивачка ніколи не володіла цілою часткою квартири, втратила переважне право купівлі частини квартири, обрала невірний спосіб захисту, що залишатиметься непогашеним борг позивача перед ТОВ «Прімокелкт-Капітал» і може бути застосовано положення ст. 625 ЦК України до такого боргу, не можуть прийматись судом до уваги в межах вирішення заяви про забезпечення позову, адже вирішуючи питання про забезпечення позову суд не досліджує питання обґрунтованості позовних вимог, оскільки відповідне є предметом дослідження під час розгляду спору по суті, натомість суд має пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір, наявність якого у даному випадку підтверджується матеріалами справи та об`єктивною наявністю позицій сторін.

Також, як на підставу для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову представник посилається на положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно якої ухвалення судом рішення, зокрема, про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Поряд із цим, вказане посилання сторони відповідача, на переконання суду, вказує на можливий порядок розгляду справи та прийняття у справі кінцевого рішення, натомість не може бути підставою для відмови у забезпеченні позову, адже питання належності обраного способу захисту, доведеності та обґрунтованості позовних вимог, суд вирішує під час розгляду справи по суті.

Також, суд не вбачає протилежності у викладеній ним позиції в ухвалі від 10.12.2021 року висновкам викладеним в постанові ВП ВС від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20, адже у цій поставі касаційний суд підкреслив, що заходи забезпечення позову не можуть бути тотожними задоволенню позовних вимог.

Суд, постановляючи ухвалу про часткове забезпечення позову не порушив таких правил, адже з огляду на виниклий спір та предмет спору щодо визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, встановив заборону здійснення наступних реєстрацій прав та їх обтяжень стосовно вказаної квартири.

Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів є підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, тож за умови що позивач оспорює дійсність такого свідоцтва суд вжив співмірних заходів щодо встановлення заборони здійснення наступних реєстрацій права власності на квартиру, а обґрунтованість таких позовних вимог, вірність та ефективність обраного позивачем способу захисту буде досліджуватись та встановлюватись під час розгляду справи по суті та ухвалення рішення за результатами розгляду спору.

Позивач також оспорює дійсність договору купівлі-продажу 75/100 частин квартири вважаючи порушеним його право переважної купівлі і поскільки суд не має права при розгляді заяви про забезпечення позову надавати оцінку обґрунтованості позовних вимог, то вжив співмірних із позовними вимогами заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборон наступної реєстрації прав та їх обтяжень стосовно цієї квартири, у тому числі з огляду на оспорювання позивачем вказаного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 158, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 10.12.2021 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маматова Вікторія Валеріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислав Геннадійович, про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та договору купівлі-продажу частини квартири - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складний 10.01.2022 року.

Суддя -