Справа № 349/1103/20
Провадження № 2/349/5/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 січня 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О. О.

з участю cекретаря судового засідання Гошко І. В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Гринчишина І.Я.

представника відповідачки адвоката Шидзінського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №349/1103/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гринчишин І.Я., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогам:

визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо самовільного захоплення земельної ділянки;

зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом зобов`язання відповідачки перенести встановлений нею паркан між суміжними домоволодіннями.

В обгрунтування позову зазначено, що між земельною ділянкою, яка перебуває у її користуванні та земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_2 , на яких розташовані належні їм домоволодіння, відповідач ОСОБА_2 у 2019 році спорудила паркан. Під час спорудження паркану, а саме встановлення бетонних стовпців, неправомірно змістила на 30 см в сторону позивачки межу біля належних їй підсобних приміщень. Таким чином ОСОБА_2 самовільно зайняла частину земельної ділянки, якою впродовж багатьох років користувалася позивачка. З цих підстав просила позов задовольнити повністю.

Відповідачка відзиву на позов не подала.

Процесуальні дії:

Ухвалою від 06 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, залишено без руху. Надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 18 серпня 2020 року відкрито провадження в справі, призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою від 24 грудня 2020 року за клопотанням представника позивачки у справі було призначено земльно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадежння у справі зупинено.

Ухвалою від 19 лютого 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 09 березня 2021 року повторно задоволено клопотання представника позивачки, у справі призначено земельно-технічну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою від 07 квітня 2021 року поновлено провадження у справі з метою вирішення клопотання експерта.

Ухвалою від 16 квітня 2021 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 24 вересня 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Гринчишин І.Я. позов підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснили, що відповідачка ОСОБА_3 самовільно збільшила площу земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні шляхом встановлення паркану зі зміщенням у сторону суміжного землекористувача ОСОБА_1 . Такі дії ОСОБА_2 створюють незручності для позивачки, порушують її право на користування земельною ділянкою. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачка у судове засідання не прибула.

Представник відповідачки адвокат Шидзінський І.В. позову не визнав зовсім. Пояснив, що жодних дій, спрямованих на збільшення земельної ділянки за рахунок земельної ділянки ОСОБА_1 його довірителька не вчиняла. Встановила нову огорожу по межі, яка існувала багато років. Належних та допустимих доказів на підтвердження порушення права користування земельною ділянкою позивачкою суду не надано. Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 є власником 2/3 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 16 грудня 2002 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Воскресинцівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 19 листопада 2002 року (1/3 частину житлового будинку та господарських споруд); свідоцтвом про право на спадщину від 18 травня 2005 року, виданим державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори, в порядку спадкування за запвітом внаслідок смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд).

Відповідно до архівного витягу з протоколу п`ятої сесії двадцять першого скликання Воскресинцівської сільської ради народних депутатів від 28 грудня 1993 року "Про передачу у приватну власність та користування земельних ділянок громадянам с.Воскресинці" було вирішено передати безоплатно у приватну власність та користування ОСОБА_4 - 1,0519 га у тому числі - у приватну власність 0,85 га , з яких для обслуговуваня житлового будинку 0,25 га, для ведення підсобного господарства 0,6 га; у тимчасове користування ріллі 0,1019 га, сінокосу 0,10 га.

Згідно акта комісії Воскресинцівської сільської ради від 04 червня 2020 року, складеного комісією в складі депутата сільської ради - голови комісії з питань земельних відносин, благоустрою, розвитку сільського господарства та побуту Лябиги Т., секретаря сільської ради Струк Г., сільського голови Гладій К., за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , проведено обстеження присадибних ділянок. Під час обстеження встановлено, що загальні площі земельних ділянок З.Левицької і Г.Хоми відповідають даним погосподарського обліку (0,25 га та 0,20 га відповідно), рішенню Воскресинцівської сільської ради від 28 грудня 1993 року "Про передачу у приватну власність та користування земельних ділянок громадянам с.Воскресинці". Комісією встановлено, що межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не порушені. Рекомендовано затвердити акт на сесії сільської ради.

Рішенням тридцять третьої сесії сьомого скликання Воскресинцівської сільської ради від 16 червня 2020 року затверджено акт комісії Воскресинцівської сільської ради від 04 червня 2020 року щодо обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що розташовані в с.Воскресинці. Зобов`язано суміжних землекористувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконувати обов`язки землекористувачів та дотримуватись правил добросусідства.

Згідно висновку експерта Львіського науково-дослідного інституту судових експертих Косинського О.В. за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №1210 від 18 серпня 2021 року, площа земельної ділянки, що перебуває у коистуванні ОСОБА_1 та яка розташована по АДРЕСА_1 становить 0,2505 га. Встановити, чи має місце порушення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_1 після встановлення бетонних стовпців на суміжній земельній ділянці, якою користується ОСОБА_2 не надається можливим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ці ділянки. У висновку експерта також зазначено, що у місці влаштування нової огорожі з металопрофілю по металевих стійках, які влаштовані в бетонних фундаментних стовпчиках на земельній ділянці ОСОБА_2 наявне зміщення даної огорожі в бік земельної ділянки ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням володіння. Право власності має захищатися лише при доведеності факту його порушення діями відповідача, створенні власникові з боку третіх осіб перешкод у здійсненні ним цього права із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні.

Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права.

Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у володінні користуванні та роозпорядженні земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок та господарські споруди в АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачки перенести встановлену нею огорожу між суміжними домоволодіннями, позивачка обгрунтовувала позовні вимоги тим, що при встановленні огорожі відповідачка збільшила належну їй земельну ділянку за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у її постійному користуванні, що порушує її права, як землекористувача.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до частини першої статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином позивачка у встановленому законом порядку не набула права власності на земельну ділянку, яка перебуває у її користуванні, а отже і усіх гарантій права власності.

Набувши у порядку спадкування право власності на 1/3 частину житлового будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці, позивач набула право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою, на якій розташований відповідний об`єкт нерухомості на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача ОСОБА_4 - власника об`єкта нерухомості.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Як передбачено статтями 79,80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування такі обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів відповідно до статті 89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані суду докази - акт обстеження земельних ділянок від 04 червня 2020 року, висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 18 серпня 2021 року за №1210 не підтверджують порушення права ОСОБА_1 на користування земельною ділянкою, а саме зменшення площі земельної ділянки, яка перебуває у її фактичному користуванні.

На підставі оцінки зібраних у справі доказів і встановлених на їх підставі обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження наявності протиправної поведінки відповідачки щодо порушення межі суміжних земельних ділянок спорудженням паркану з металопрофілю, зменшення площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки, що згідно вимог статті 81 ЦПК України року є її процесуальним обов`язком.

Досліджені докази дають суду підстави для висновку, що внаслідок облаштування ОСОБА_2 огорожі з металопрофілю площа земельної ділянки ОСОБА_1 не зменшилася.

За ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Гаврилюк

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.