Провадження №2-о/265/32/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/10462/21 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа: Маріупольська міська рада,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із вказаною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат заявника, ОСОБА_3 , який фактично проживав на день смерті в АДРЕСА_1 , хоча був зареєстрований в АДРЕСА_2 . На день смерті брата заявника залишилось спадкове майно у вигляді будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , якій належав на праві власності батьку заявника та його померлого брата, ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, після смерті якого брат заявника спадщину прийняв, бо проживав на день смерті разом із спадкодавцем, але не оформив своїх спадкових справ на такий будинок. Після смерті брата у встановлений законом шестимісячний строк заявник не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, бо спадщину прийняв фактично, оскільки проживав разом зі своїм братом по АДРЕСА_1 , в будинку, що належав на права власності матері заявника, ОСОБА_5 . Однак, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті брата, заявнику було відмовлено, оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 29 травня 2017 року, а він на час смерті брата не був зареєстрований разом з ним за однією адресою, тому зараз йому необхідно встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначав, що за інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру інформація відповідно відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутня. Додавав, що він дійсно проживав разом зі своїм братом грудня 2013 року по АДРЕСА_1 по день смерті спадкодавця, оскільки останній з 2005 року ніде не працював, зловживав спиртними напоями, тому його не можна було залишати одного в будинку АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований, та в якому було відключено електропостачання за заборгованість по її оплаті. Таким чином заявник в грудні 2013 року забрав брата до себе в буд. АДРЕСА_1 , де мешкав зі своєю родиною. Після смерті брата витрати на його поховання ніс заявник. На підставі викладеного просив суд встановити факт постійного проживання заявника разом із братом, ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , починаючи з грудня 2013 року.

Заявник, ОСОБА_1 , та його представник, ОСОБА_2 , у судовому засіданні, підтримуючи заявлені вимоги, вказували, що заявник дійсно після того, як його мати померла забрав до себе брата, ОСОБА_3 , щоб доглядати за ним, бо той зловживав спиртним та не працював ніде, хоча зареєстрований був по АДРЕСА_2 . Просили суд задовольнити подану ОСОБА_1 заяву.

Представник Маріупольської міської ради, ОСОБА_6 , не з`явилась до судового засідання, надавши заяву з проханням ухвалити рішення на підставі закону у відсутність представника зацікавленої особи.

Суд, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про смерть, виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1744 від 30 листопада 2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 у віці 52 років помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок печінково-ниркової недостатності та дрібно вузлового цирозу печінки, що підтверджується довідкою про причину смерті № 3897 (а. с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 ), виданого 31 жовтня 1964 року, актовий запис № 43, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 8).

За свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_2 ), виданого 13 грудня 1962 року, актовий запис № 52, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦС Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1469 від 7 листопада 2001 року, вбачається, що ОСОБА_4 у віці 64 років помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про смерть, виданого Іллічівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 331 від 16 липня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_5 у віці 75 років померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 7).

На підставі свідоцтва про право власності на будівлю № 338 від 14 липня 1975 року за ОСОБА_4 був зареєстрований 16 липня 1975 року на праві власності буд. АДРЕСА_2 (а. с. 10).

У свою чергу відповідно до договору купівлі-продажу від 19 липня 1996 року, посвідченого нотаріально, за ОСОБА_5 було зареєстровано 9 квітня 1997 року на праві власності 1/4 частку буд. АДРЕСА_1 Маріупольським БТІ (а. с. 11-12).

З трудової книжки серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачається, що останній був звільнений 8 червня 2005 року з ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» (запис № 23) (а. с. 13).

Факт реєстрації ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 з 20 грудня 2005 року підтверджується копією паспорта заявника (серія НОМЕР_4 ) (а. с. 18).

Відмова нотаріальної контори у прийнятті заяви ОСОБА_1 про оформлення спадкових прав щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується листом від 3 грудня 2021 року приватного нотаріусу Одерій Антона Степановича (а. с. 16).

За інформацією приватного нотаріусу Одерій Антона Степановича вбачається також, що відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкові справи не відкривались, що підтверджується інформаційною довідкою від 3 грудня 2021 року зі спадкового реєстру (а. с. 17).

За інформацією з копії домової книги по АДРЕСА_2 вбачається, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 був зареєстрований один (а. с. 14-15).

Натомість, на підставі акту від 10 грудня 2021 року КСН Селище «Каменськ», складеного за свідченнями сусідів вбачається, що ОСОБА_1 фактично мешкає по АДРЕСА_1 разом із дружиною, ОСОБА_7 (а. с. 19).

Також відповідно до довідки від 13 грудня 2021 року КСН Селище «Каменськ», складеного за свідченнями сусідів вбачається, що ОСОБА_3 постійно мешкав по АДРЕСА_1 з грудня 2013 року по момент своєї смерті (а. с. 20).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказували, що вони є сусідами заявника, оскільки мешкають по сусідству із заявником. При цьому вони стверджували, що після смерті матері заявника у 2013 році ОСОБА_10 , брат ОСОБА_1 , переїхав мешкати до свого брата, заявника, оскільки залишився один в буд. АДРЕСА_2 , не мав роботи та доходів, зловживав спиртними напоями, внаслідок чого виніс з такого будинку усе майно. Таким чином з грудня 2013 року ОСОБА_10 мешкав разом із ОСОБА_11 та його дружиною по АДРЕСА_1 . Додавали, що заявник свого брата лікував та після його смерті восени 2016 року поховав ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1262 ЦК в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи рідним братом спадкодавця, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що фактично проживав постійно разом із своїм братом, ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , починаючи з грудня 2013 року та на момент відкриття спадщини, смерті спадкодавця, що було доведено сукупністю досліджених письмових доказів та показами свідків, внаслідок чого заявник набув спадкові права за законом на спадщину після смерті свого брата, ОСОБА_3 .

Таким чином судом було встановлено, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті свого брата, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки постійно мешкав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 .

Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом встановлення факту його постійного проживання разом із ОСОБА_3 на момент смерті такого спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 293-294, 315-316, 318-319 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа: Маріупольська міська рада, задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживав з грудня 2013 року на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 січня 2022 року.

Суддя