ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/587/22 Справа № 214/7189/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/7189/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року, яка постановлена суддею Хомініч С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який перейменований у Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Довгинцівському відділі ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №63332071, розпочате на підставі судового наказу від 02.10.2019 року по справі №214/6353/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» грошових коштів.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.05.2021 року вищевказаний судовий наказ скасовано.

05.07.2021 року ОСОБА_1 направлено до Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням судового наказу, яким з боржника стягувалися грошові кошти, однак на протязі більше місяця жодних дій з боку органу ДВС вчинено не було.

ОСОБА_1 вважав, що виконавче провадження закінчено, однак з мобільного додатку «Монобанк» він дізнався, що 12.08.2021 року на його банківський рахунок було накладено арешт.

Посилаючись на те, що державним виконавцем вказана постанова винесена після отримання ухвали про скасування судового наказу №214/6353/19, заявник просив суд визнати вказану постанову від 12.08.2021 року протиправною та зобов`язати Довгинцівський відділ ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про зняття арешту з коштів боржника в рамках виконавчого провадження №6332071.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірною постанову Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.08.2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №63332071.

Стягнуто з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на правничу допомогу, у розмірі 8 000 гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано відсутність належних та допустимих доказів того, що державний виконавець був належним чином повідомленим про наявність ухвали про скасування виконавчого документа. При цьому, наголошує на тому, що постанова про арешт коштів була винесена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець був зобов`язаний вчиняти всіх дій для повного виконання судового рішення. Про скасування судового наказу державний виконавець дізнався лише після відкриття провадження у даній справі та відразу ж виніс постанову про зняття арешту з рахунків та закінчення виконавчого провадження від 07 вересня 2021 року.

Також, вказує й на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним та не відповідає складності справи. Більш того, в провадженні суду першої інстанції перебуває майже аналогічна справа щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №63332071, у якій представником заявника теж ставиться питання про стягнення 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу, до яких не додано докази надсилання копії та доданих до пояснень документів іншим учасникам справи, адвокат Павленко В.В. зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, просить суд апеляційної інстанції стягнути з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь заявника ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правничу професійну допомогу на стадії апеляційного перегляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника ОСОБА_1 адвоката Павленка В.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними з Єдиного реєстру судових рішень за посиланням https://reestr.court.gov.ua/, судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 02 жовтня 2019 року стягнуто у солідарному порядку з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території, за період з серпня 2016 по серпень 2019 року, у розмірі 2 881,55 грн, інфляційні втрати у розмірі 399,02 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 118,57 грн та судовий збір у розмірі 192,10 грн (а.с. 52).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Потапенко С.Л. 20.10.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63332071 з виконання судового наказу №214/6353/19 від 02.10.2019 року, яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» стягнуто борг у розмірі 3 591,24 грн (а.с. 11).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року судовий наказ №214/6353/19 від 02.10.2019 року скасовано. Ухвала набрала законної сили 07.05.2021 року (а.с. 5-6).

05.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою, в якій просив закінчити виконавче провадження №63332071, відкритого на підставі судового наказу №214/6353/19 від 02.10.2019 року та скасувати всі вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення та виключити з Єдиного реєстру боржників (а.с. 4).

Зазначену заяву разом з копією ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.05.2021 року боржником ОСОБА_1 05.07.2021 року направлено на електронну адресу Довгинцівського відділу ДВС (а.с. 7, 8).

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 (зі змінами) та наказом Міністерства юстиції України «Про перейменування відділів державної виконавчої служби» від 14.06.2021 року № 2154/5, відбулось перейменування відділів державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зокрема Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Державним виконавцем Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яськевич І.В. 12.08.2021 року винесено постанову, якою на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, накладено арешт, про яку боржник ОСОБА_1 дізнався, отримавши 12.08.2021 року на мобільний додаток «Монобанк» повідомлення про обмеження рахунків (а.с. 9-10, 13-14).

За відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, станом на 25.08.2021 року стан виконавчого провадження ВП №63332071, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», відкрито (а.с. 15).

07.09.2021 року державним виконавцем Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Канунніковою Н.С. винесено постанови про зняття арешту з рахунків боржника ОСОБА_1 та про закінчення виконавчого провадження ВП №6332071 за п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 32, 33).

Керуючись вимогами п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 12.08.2021 року у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №63332071, оскільки судовий наказ №214/6353/19 від 02.10.2019 року скасований судом та 05.07.2021 року на офіційну електрону адресу Довгинцівського відділу ДВС боржником направлено заяву про закінчення виконавчого провадження та ухвалу суду від 07.05.2021 року. Разом з тим, суд не встановив наяввність підстав для зобов`язання Довгинцівського відділу ДВС винести постанову про зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №63332071, з огляду на постанови державного виконавця від 07.09.2021 року щодо зняття арешту з рахунків боржника ОСОБА_1 та про закінчення виконавчого провадження ВП №6332071 за п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - «рішення») - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року №905/361/19 зроблений правовий висновок про те, що у разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Потапенко С.Л. 20.10.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63332071 з виконання судового наказу №214/6353/19 від 02.10.2019 року, яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» стягнуто борг у розмірі 3 591,24 грн (а.с. 11).

Добровільно боржником ОСОБА_1 судове рішення не виконано, у зв`язку з чим державним виконавцем Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яськевич І.В., у порядку визначеному ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову від 12.08.2021 року, якою на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, накладено арешт, про яку боржник ОСОБА_1 дізнався, отримавши 12.08.2021 року на мобільний додаток «Монобанк» повідомлення про обмеження рахунків (а.с. 9-10, 13-14).

Колегією суддів не приймаються доводи заявника ОСОБА_1 про те, що такі дії державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яськевич І.В. є незаконними та державний виконавець був зобов`язаний винести постанову про зняття арешту з коштів боржника в рамках виконавчого провадження №6332071, оскільки ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року судовий наказ №214/6353/19 від 02.10.2019 року скасовано та 05.07.2021 року він звернувся до Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою, в якій просив закінчити виконавче провадження №63332071, відкритого на підставі судового наказу №214/6353/19 від 02.10.2019 року та скасувати всі вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення та виключити з Єдиного реєстру боржників (а.с. 4), шляхом направлення на електронну адресу Довгинцівського відділу ДВС (а.с. 7, 8).

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження свої доводів про те, що 05.07.2021 року він звернувся до Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою, в якій просив закінчити виконавче провадження №63332071, відкритого на підставі судового наказу №214/6353/19 від 02.10.2019 року та скасувати всі вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення та виключити з Єдиного реєстру боржників (а.с. 4), ОСОБА_1 надав суду копію цього звернення, яке не містить відмітки органу виконавчої служби про отримання цих документів, та повідомлення сервісу Gmail про відправлення повідомлення на електронну адресу Довгинцівського відділу ДВС (а.с. 7, 8), яке не містить відомостей, ані щодо змісту направленого на вказану електронну адресу повідомлення, ані щодо доставлення такого повідомлення адресату.

Отже, заявника ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів щодо повідомлення Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування судового рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, тобто судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 02 жовтня 2019 року.

Як зазначалося вище, постанова про закінчення виконавчого провадження, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»), а тому державний виконавець Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на час прийняття постанови про накладення арешту на рахунки боржника та на час звернення ОСОБА_1 до суду із даною скаргою, не мав правових підстав для закінчення виконавчого провадження й вимоги ОСОБА_1 щодо визнання постанови від 12.08.2021 року протиправною та зобов`язання Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про зняття арешту з коштів боржника в рамках виконавчого провадження №6332071 не грунтуються на Законі, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

При цьому, необхідно врахувати й ту обставину, що після отримання відомостей про скасування судового наказу №214/6353/19 від 02.10.2019 року, постановами державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.09.2021 року знято арешт з рахунків боржника ОСОБА_1 та закінчено виконавче провадження ВП №6332071 за п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто вчинено виконавчі дії в порядку визначеному наведеними правовими нормами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

З огляду на вищевикладене, судові витрати, понесені заявником ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанції, покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: