Справа № 686/1511/18
Провадження № 2-зз/686/7/22
УХВАЛА

27 січня 2022 року

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Мазурок О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття (скасування) арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування арешту з майна. Просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Зазхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Вказана заява підлягає поверненню, з наступних підстав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» 23656 гривень 26 копійок та 1600 гривні сплоченого судового збору.

Відповідно до відповіді Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький): на виконанні перебували виконавчі провадження: №54421764 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за виконавчим написом про стягнення боргу в розмірі 21797 грн.87 коп. та №57361634 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «НФС» заборгованості за виконавчим листом виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення боргу в розмірі 25256 грн.26 коп.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 ст.47 вказаного Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»

(від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В пункті 5 вищевказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченомурозділом VIIЦПК.

У зв`язку із цим боржник, на майно якого накладено арешт не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведеного вище вбачається, що ОСОБА_1 не є стороною по справі №686/1511/18, арешт було накладено з метою виконання рішення суду, а тому вказана справа не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.255, 260 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про скасування обтяження (арешту).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: