Справа № 496/231/22
Провадження № 2-з/496/1/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву адвоката Вуж Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду,-

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області звернувся адвокат Вуж Дмитро Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви в суд, в якій просить: 1) зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною зареєстрованого в реєстрі за №15509, яким звернено стягнення на грошові кошти, загальною сумою 25 399,68 гривень за Кредитним договором №009-15063- 151213 від 15.12.2013 та встановленозаборону на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису, вчиненого 10.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за №15509.

Заява обґрунтована тим, що наразі готується позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вищезазначені позовні вимоги випливають з: виконавчого напису, вчиненого 10.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за №15509; постанови про відкриття виконавчого провадження №67973929 від 21.12.2021року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С.; фактичних обставин задоволення вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса та його примусового виконання. Заявником обрано такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 10.11.2021 рокуза заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15509, стосовно стягнення із заявника на користь стягувача заборгованості на суму 24 899,68 гривень за Кредитним договором №009-15063-151213 від 15.12.2013року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та заявником, з яких:заборгованість за процентами та комісія за період з 03.11.2020 року по 19.10.2021 року в сумі - 19 111, 90 грн.; заборгованість за сумою кредиту за період з 03.11.2020 року по 19.10.2021 року в сумі - 5 787,78 грн.; а також 500 гривень плати за вчинення виконавчого напису. Вищевказаний Кредитний договір не посвідчено нотаріально, що вбачається з вказаного виконавчого напису. Так, правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» на підставі Договору №449/К про відступлення прав вимоги від 11.05.2018 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору №03/11-02-Д про відступлення прав вимоги від 03.11.2020 року. 21.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №67973929 щодо примусового стягнення виконавчого напису. Вказане виконавче провадження було відкрите на підставі вищезазначеного виконавчого напису №15509, виданого 10.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою О.М. Крім того, слід вказати, що при відкритті виконавчого провадження №67973929 приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. була допущена помилка у прізвищі заявника. Так, боржником у виконавчому провадженні №67973929 є ОСОБА_2 , замість ОСОБА_1 . На даний час приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. в інтересах стягувача вчиняються дії щодо примусового виконання виконавчого напису, про що свідчать численні постанови в рамках ВП №67973929. Існує ризик накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках і заявник не матиме можливості розпоряджатися своїми грошовими коштами. На даний час існують обґрунтовані юридичні ризики того, що в період розгляду позову заявника про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може відбутися незаконне списання коштів з рахунку за платіжною вимогою приватного виконавця на користь стягувача. В зв`язку з чим, навіть після ухвалення рішення на користь заявника, без вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, останній буде вимушений звертатися до суду з окремим позовом про стягнення безпідставно набутих коштів, які набуде стягувач без достатньої правової підстави, що, в свою чергу, потребуватиме додаткових судових витрат та значного часу для повернення таких коштів заявнику та істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів останньої. Оскільки ОСОБА_1 має намір оскаржити виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, то заходи забезпечення позову є цілком співмірними із заявленими вимогами, та направлені на належне виконання рішення суду. Заявлені заходи забезпечення позову жодним чином не перешкоджатимуть господарській діяльності ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності останнього є «Інші види грошового посередництва». Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що не сприятиме ефективному захисту прав та інтересів Заявника за захистом яких має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Представник заявника у заяві просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки ОСОБА_1 , в результаті неправомірних дій стягувача може понести значні збитки у вигляді неможливості розпоряджатися коштам на своїх банківських рахунках та описаним майном; обраний вид забезпечення позову жодним чином не перешкоджає здійсненню стягувачу господарської діяльності з надання послуг грошового посередництва. Однак суд звертає увагу на наступне.

Згідно до ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Заявник не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою заявника.

Заявник має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо заявник не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним заяву адвоката Вуж Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути, оскільки її подано з порушенням норм ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.150-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Вуж Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2022 року.

Суддя О.П. Галич