набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/1234/21
04 січня 2022 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: Березнікова О.В.,
за участю секретаря судових засідань: Собчук М.В.,
представника позивача: Джаноян А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом Каховської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Присиваської сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки,-
Представник позивача прокурор Джаноян А.А. в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, відзив на позовну заяву не надходив.
Від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській областінадійшли пояснення, в яких останні позовні вимоги просили задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.
У подальшому, 13.05.2021 Головним управлінням видано Наказ «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від № 281-ДК.
Викладене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог пункту «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України, де зазначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, у тому числі, самовільне зайняття земельних ділянок, а також статті 53 і Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено про адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.
Надалі, у зв`язку із невиконанням вимог припису відносно правопорушника ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 281-ДК/0079/П/07/01/-20, передбаченого частиною 1 статті 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Окрім того, 13.05.2021 Головним управлінням видано Наказ «Про здійснення державною нагляду (контролю) за дотриманням земельною законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від Ж1 278-ДК.
Надалі, у зв`язку із невиконанням вимог припису відносно правопорушника ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 278-ДК/0080/П/07/01/-20, передбаченого частиною 1 статті 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
За результатами розгляду протоколів про вчинення адміністративного правопорушення № 281-ДК/0079/П/07/01/-20 та № 278-ДК/0080/11/07/01/-20, складених відносно ОСОБА_1 , відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2020 № 281-ДК/0070/По/08/01/-20, останнього визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170.00 грн., який останнім оплачено в примусовому порядку в розмірі 340,00 грн., про що свідчать матеріали виконавчого провадження №63928397 та квитанція про сплату.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.
Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.
Відповідно до пунктів 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статей 156, 211, 212 Земельного кодексу України у повному обсязі особами, що її заподіяли.
Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 цього ж Кодексу.
За приписами частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в статті 126 Земельного кодексу України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою - державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Нормами статей 152, 156 Земельного кодексу України закріплено, що: власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» унормовано, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки виявлено перевіркою вимог дотримання земельного законодавства та зафіксовано належним чином та штраф у подвійному розмірі в сумі 340.00 грн. відповідачем сплачений в примусовому порядку.
Розмір шкоди, який є предметом даного позову є доведений відповідним розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.
Оскільки матеріалами справи підтверджується як наявність в діях відповідача по самовільному зайняттю земельної ділянки, його протиправної, винної поведінки, розмір заявлених до стягнення збитків, позовні вимоги слід визнати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. слід віднести на відповідача так як позовні вимоги до нього задоволено в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 116, 125, 126, 211 ЗК України, ст.ст. 11,16 ,1166 ЦК України, ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», суд
Позовні вимоги Каховської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Присиваської сільської ради -задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Чаплинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Березніков