Провадження № 22-ц/4808/61/22
Провадження № 22-ц/4808/1/22
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення від 10 листопада 2021 року та додаткове рішення від 17 листопада 2021 року Івано-Франківського міського суду в складі судді Атаманюка Б.М., ухвалені в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

встановив :

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, вимоги якого зменшила під час розгляду справи, до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Позов мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей, в розмірі 10 000,00 грн щомісячно. Разом з тим ОСОБА_2 не завжди вчасно сплачував аліменти та допускав заборгованість. З цих підстав просила задовольнити позов та стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 3 000,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання адвокатом професійної правничої допомоги в сумі 8 000,00 грн.

ОСОБА_1 подала на вказане рішення та додаткове рішення апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця від 01 липня 2021 року сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 липня 2021 року становить 3 000,00 грн, яка виникла ще в 2020 році. Згідно з вказаним розрахунком сума коштів, яка підлягала стягненню з ОСОБА_2 становила 93 000,00 грн, а сума коштів, сплачених боржником, - 90 000,00 грн. Тому вона підставно заявила вимогу про стягнення з відповідача пені за невчасно сплачені аліменти з дня їх присудження і до дати сплати по червень 2021 року включно.

Суд не взяв до уваги наданий розрахунок заборгованості, покликаючись на строк дії довідки про наявність заборгованості, яка в матеріалах справи відсутня. Більше того, така довідка є документом, який дає підставу для виїзду дитини за кордон без отримання на це дозволу від платника аліментів.

Посилання відповідача на те, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, оскільки він надавав фінансову допомогу дітям для поїздки на море в березні 2021 року в розмірі 15 000,00 грн, є необгрунтованими, оскільки вказані витрати відносяться до додаткових.

Безпідставним вважає доводи про те, що з наданого розрахунку не вбачається ухиляння відповідача від сплати аліментів, адже заборгованість виникла з вини платника. Покликання суду на те, що нею не надано розрахунку пені, теж є необгрунтованим, оскільки підставність позовних вимог повинен перевірити суд.

Вважає, що суд, стягуючи витрати на правничу допомогу, надану відповідачу адвокатом Ружицьким В.М., не звернув увагу, що додаток до договору про надання правничої допомоги складений 30 серпня 2021 року, тобто перед підписанням самого договору 04 листопада 2021 року. Також при ухваленні рішення суд не використав жодного з доводів сторони відповідача, що свідчить про те, що ніякої правничої допомоги адвокат Ружицький В.М. не надавав.

Посилаючись на вищезазначені обставини, просила скасувати рішення від 10 листопада 2021 року та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені у розмірі 3 000,00 грн за несвоєчасну сплату ОСОБА_1 аліментів в період з 22 вересня 2020 року по 01 липня 2021 року. А також скасувати додаткове рішення від 17 листопада 2021 року та постановити рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Ружицький В.М. зазначає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з повним та об`єктивним дослідженням усіх доводів сторін, поданих доказів, що мають значення для справи.

Вважає твердження позивачки, що 15 000,00 грн аліментів за травень 2021 року є допомогою для відпочинку на морі, є зловживаннями процесуальними правами, оскільки позов був завідомо безпідставний та мав очевидно штучний характер. Вказані кошти зі змісту банківських квитанцій були саме аліментами за травень 2021 року.

Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 липня 2021 року визначена на рівні 3000,00 грн з врахуванням платежу аліментів за вересень 2020 року в розмірі 3015,08 грн свідчить про відсутність боргу по сплаті аліментів. Проте, державний виконавець не врахував цей платіж. Більше того, розрахунок зроблений згідно виконавчого листа №344/8080/19, тоді як аліменти стягуються за рішенням від 26 листопада 2020 року у справі №344/12514/20.

Крім того, державний виконавець не повідомляв ОСОБА_2 про заборгованість зі сплати аліментів після отримання від стягувача виконавчого листа, а тому його вина та підстави для стягнення неустойки відсутні.

Що стосується додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, то представник відповідача зазначив про їх обумовленість між замовником та виконавцем у фіксованому розмірі 8 000,00 грн в угоді від 30 серпня 2021 року про внесення змін до догоговору про надання правничої допомоги від 04 листопада 2020 року. В суду не було підстав для зменшення розміру цих витрат, оскільки позивач таких клопотань з їх належним обгрунтуванням не заявляв.

За вищевказаних обставин просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Крім того, в порядку розподілу судових витрат- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок заборгованості, здійснений державним виконавцем станом на 01 липня 2021 року, тоді як позовна заява подана 10 серпня 2021 року. Тобто на момент звернення до суду з позовом довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів вже не була дійсною, оскільки з дня її видачі пройшов строк понад один місяць. За таких обставин, суд не взяв до уваги подану довідку про заборгованість, як документ який підтверджує наявність такої заборгованості на момент звернення до суду. Крім того, врахувавши на підставі поданих відповідачем платіжних документів фактично сплачену суму аліментів станом на 01 липня 2021 року, суд вважав, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів. Крім того, позивачкою не було здійснено відповідний розрахунок пені.

За змістом частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не відповідає вищезазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року стягннуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 22 вересня 2020 року (а.с. 25-30).

За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі доводів апеляційної скарги, однак не може вийти за межі позовних вимог.

Як вбачається з розрахунку державного виконавця Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) станом на 01 липня 2021 року в ОСОБА_2 існувала заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 3 000,00 грн, про яку зазначала позивачка.

Визначений державним виконавцем розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Посилання на те, що вказану заборгованість він сплатив ще 31 серпня 2020 року матері позивачки, на підтвердження чого надано дублікат квитанції банку, колегія вважає необгрунтованим.

Так, рішенням суду від 26 листопада 2020 року розпочато стягнення аліментів з 22 вересня 2020 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що державним виконавцем розрахована сума заборгованості за вересень 2020 року 3000,00 грн. Відтак посилання ОСОБА_2 , що переведені ОСОБА_5 31 серпня 2020 року кошти є аліментами, розраховані з 22 вересня 2020 року, є неспроможними.

Доказів того, що між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір між подружжям про розмір аліментів на дитину відповідно до статті 109 Сімейного Кодексу матеріали справи не містять.

Таким чином, з жовтня 2020 року по 01 липня 2021 року в ОСОБА_2 існувала заборгованість в розмірі 3 000,00 грн. Вказане підтверджується розрахунком державного виконавця та платіжними документами, наданими відповідачем (а.с.31-52). Колегія враховує, що платіж в розмір 15 000,00 грн за березень 2021 року не є аліментами, оскільки самим відповідачем зазначено в призначенні платежу переказ власних коштів. Фінансова допомога дітям для поїздки на море (а.с. 44).

На підставі встановлених обставин суд виходить з доведеності факту неналежного виконання відповідачем обов`язку зі сплати аліментів на користь позивачки, що є підставою для стягнення з нього пені.

У статті 179 СК України зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Оскільки відповідно до статті 196 СК України до стягнення підлягає не більше 100 відсотків заборгованості, то колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 000,00 грн пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 31 жовтня 2020 року по 01 липня 2021 року

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищезазначене, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову повністю. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог у сумі 3 000,00 грн.

Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, колегія суддів вважає за необхідне скасувати і додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2021 року.

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на ухвалення апеляційним судом нового рішення на користь ОСОБА_1 , яка звільнена від сплати судових витрат, відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції та в розмірі 1 362,00 грн у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, а всього 2270,00 грн.

При цьому, підстав для стягнення на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у даній справі відсутні, оскільки представництво її інтересів в суді першої інстанції здійснював не адвокат (а.с. 71).

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа віднесена законом до малозначних, судове рішення в ній не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити.

Стягнути зОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 3 00,00 грн пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 31 жовтня 2020 року по 01 липня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користьдержави судовий збір в розмірі 908,00 грн у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції та в розмірі 1362,00 грн у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, а всього 2270,00 грн.

Скасувати додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 13 січня 2022 року.