справа №619/5722/21
провадження №2/619/258/22
Рішення

іменем України

10 січня 2022 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді - Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання - Ковалевської Е.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГЦС МВС України в Харківській області «Про визнання права власності»,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Регіонального сервісного центру ГЦС МВС України в Харківській області про визнання права власності.

В підтвердження позову посилається на те, що 26.08.2008 ОСОБА_1 придбав автомобіль MERSEDES-300 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , шасі №-, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

16.05.2015 виплатив усі гроші у сумі 146 089,98 грн., що підтверджується довідкою-рахунком.

Позивач придбав автомобіль у ОСОБА_2 , та повинен був зареєструвати вказаний автомобіль протягом 10 діб з моменту придбання у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспеції.

Однак, оскільки позивач є інвалідом війни 3-ої групи з 02.04.2014, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 в період коли повинний був зареєструвати автомобіль він проходив лікування та не міг оформити автомобіль.

Коли ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру ГЦС МВС України в Харківської області з заявою про перереєстрацію транспортного засобу, йому було відмовлено, оскільки внаслідок змін, внесених Постановою КМУ № 941 від 18.11.2015 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ з питань реєстрації транспортних засобів» з 18.11.2015 довідка-рахунок не є документом, на підставі якого здійснюються операцій з транспортними засобами та не є документом, що підтверджує право власності.

Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання за ним права власності на транспортний засіб.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, згідно наданої суду заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, без фіксації технічними засобами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно наданого суду відзиву просив відмовити позивачу в частині зобов`язання РСЦ ГЦС МВС України в Харківській області зареєструвати за позивачем транспортний засіб в іншій частині позову приймати рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 26.08.2008 ОСОБА_1 придбав автомобіль MERSEDES-300 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , шасі №-, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

16.05.2015 виплатив усі гроші у сумі 146 089,98 грн., що підтверджується довідкою-рахунком Серія ВІА №995945 від 16 травня 2015 року.

Позивач придбав автомобіль у ОСОБА_2 за довіреністю від 26.08.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Губською В.А., уповноваженою особою ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 повинен був зареєструвати вказаний автомобіль протягом 10 діб з моменту придбання у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспеції.

Однак, оскільки позивач є інвалідом війни 3-ої групи з 02.04.2014, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 в період коли повинний був зареєструвати автомобіль він проходив лікування та не міг оформити автомобіль.

Коли ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру ГЦС МВС України в Харківської області з заявою про перереєстрацію транспортного засобу, йому було відмовлено, оскільки внаслідок змін, внесених Постановою КМУ № 941 від 18.11.2015 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ з питань реєстрації транспортних засобів» з 18.11.2015 довідка-рахунок не є документом, на підставі якого здійснюються операцій з транспортними засобами та не є документом, що підтверджує право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Чинне законодавство України не пов`язує факт набуття права власності на транспортний засіб з моментом реєстрації самого транспортного засобу. Також чинними законами України не встановлено обов`язку реєстрації права власності на транспортний засіб або реєстрації правочину про перехід права власності на транспортний засіб.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, тобто в установленому законом порядку обмежується право власності на транспортний засіб шляхом заборони права користування як складової права власності. Однак таке обмеження не може абсолютно позбавляти (не визнавати) право власності особи на майно.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі ст.319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з правом володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах.

На підставі ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порідку (ст. 16 Цивільного Кодексу України).

На підставі вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів.

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

Враховуючи наведене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись статтями 15, 16, 316, 319, 321, 328, 334, 391, 392, 655 ЦК України, ст.37 Закону України «Про дорожній рух», 41 Конституції України ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 95, 247, 258-259, 352-355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на автомобіль марки MERSEDES-BENZ 300, 1988 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 за ОСОБА_4 , виданого МРЕВ м. Харкова 10 травня 2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. Р. Остропілець