УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Суддя Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області Іванченко А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на житловий будинок.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який набрав чинності з 01.01.2022 року, установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривні.

Приписами п.1 ч.2 ст. 4 вказаного Закону визначено, що за подання до суду позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який може бути не менше 992,40 грн. та не більше 12 405 грн.

Позивачем згідно квитанції від 13.01.2022 року сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Однак, позивачем вказано дві вимоги: визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на житловий будинок.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, яка визначається дійсною вартістю майна.

Відповідно до п.п.1, 2 і п.9 ч.1 ст.176ЦПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Разом з тим, враховуючи майновий характер спірних правовідносин, позов не містить повного виконання п.4 і п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Зокрема, позивачем в позовній заяві не зазначена ціна позову з урахуванням вимоги про визнання права власності на житловий будинок, за яку не надано доказів на підтвердження указаної його вартості, зокрема звіт про незалежну оцінку, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 та п.9 ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За ч.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попереднього визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Звертаючись з позовом до суду позивач не зазначив докази, які підтверджують вартість майна та не зазначив дійсну його вартість на день звернення з позовом до суду, тому на підставі ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір» необхідно попередньо встановити розмір судового збору в сумі 1984,80 грн. та зобов`язати позивача оплатити цей судовий збір, тобто 992,40 грн., з урахуванням сплачених 992 грн. 40 коп. при зверненні з позовом до суду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно усунути виявлені недоліки позовної заяви, а саме доплатити судовий збір.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 187, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: А. М. Іванченко