Справа № 462/20/22
УХВАЛА

10 січня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судових засідань Тимощук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТзОВ «Зоря Чернівці», у вигляді заборони ТОВ «Зоря Чернівці», його директору, адвокатам, захисникам, представникам, довіреним особам та особам, з яким у нього укладені договори, розпоряджатися та користуватися вказаним нерухомим майном, у тому числі й перебувати на його території; заборонити всім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь які реєстраційні дії з відчуження згаданого об`єкту нерухомості; заборонити ТОВ «Зоря Чернівці», його директору, адвокатам, захисникам, представникам, довіреним особам та особам, з яким у нього укладені договори, вчиняти будь які дії з приводу реєстрації місця проживання у згаданій квартирі щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших осіб; заборонити ТОВ «Зоря Чернівці», його директору, адвокатам, захисникам, представникам, довіреним особам та особам, з яким у нього укладені договори, вчиняти будь які дії з приводу підключення чи відключення комунальних послуг в цій квартирі, що надаються підприємствами АТ Львівгаз, ТОВ Львівгаззбут, ПРАТ Львівобленерго, ТОВ Львівенергозбут, ЛМКП Львівтеплоенерго та іншими та іншими підприємствами, що надають послуги з постачання комунальних послуг.

Заяву мотивує тим, що 24.11.2021 року за адресою проживання заявниці ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 прибули особи, які представилися працівниками АТ Альфа Банк з метою вселитися в квартиру. Вважає, що згадана квартира неправомірно набута банком у власність. В подальшому 14.12.2021 року АТ Альфа Банк відчужив належну йому квартиру ТзОВ «Зоря Чернівці».

Заявниця має намір подати до суду позов про скасування реєстраційних дій та витребування майна в порядку ст.388 ЦК України. Оскільки у заявника наявні побоювання щодо здійснення діючим власником квартири ТОВ «Зоря Чернівці» дій, що можуть унеможливити подальше проживання заявниці у спірній квартирі, у тому числі щодо подальшого її відчуження, обтяження зобов`язаннями, вселення третіх осіб, виселення заявниці та членів її сім`ї, відключення комунальних послуг, вона вважає, що слід забезпечити майбутній позов шляхом встановлення певних обмежень щодо дій ТОВ «Зоря Чернівці» та її представників.

До заяви про забезпечення позову додано квитанцію про сплату судового збору.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У суду немає необхідності для виклику у судове засідання особи, яка подала заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18.09.2019 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнено із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 504499, 78 грн. боргу та судовий збір. Урешті позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа Банк» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25.02.2021 року рішення Залізничного районного суду м.львова від 18.09.2019 року в частині часткового задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано. Провадження у справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрито за відсутністю предмета спору. В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа Банк» про визнання кредитного та іпотечних договорів недійсними залишено без змін.

Згаданою Постановою встановлено, зокрема, що «17.01.2020 року ПАТ «Альфа Банк» надано довідку, зі змісту якої убачається, що банк немає претензій до ОСОБА_1 за кредитним договором №800001833 від 17.09.2007 року, у зв`язку з тим, що кредитна заборгованість погашена за рахунок предмета іпотеки».

Предметом іпотеки, згідно судових рішень та пояснень представника заявниці є квартира АДРЕСА_2 .

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що необхідність забезпечення позову представник заявника мотивує, зокрема, незаконністю, на його думку, процесу заволодіння квартирою з боку АТ Альфа Банк та КП «Реєстрація майна та бізнесу».

Водночас, суд зауважує, що Постанову Львівського апеляційного суду від 25.02.2021 року, у якій встановлено обставини погашення кредитної заборгованості за рахунок предмета іпотеки, сторони не оскаржували, про що представник заявника зазначив у своїй заяві, а відтак рішення у справі набрало законної сили.

Представником заявника не зазначено обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Доводи представника заявника про те, що ТОВ «Зоря Чернівці» має намір розпорядитися спірним нерухомим майном, не підтверджені належними та допустимими доказами. Саме лише припущення такої можливості, без надання додаткової інформації, яка б підтверджувала такі твердження, не може бути підставою для застосування забезпечення позову.

Так само, не підтверджені доказами побоювання ОСОБА_1 щодо здійснення власником квартири ТзОВ «Зоря Чернівці» дій, що можуть унеможливити подальше проживання заявниці у спірній квартирі, у тому числі щодо обтяження її зобов`язаннями, вселення третіх осіб, виселення заявниці та членів її сім`ї, відключення комунальних послуг.

Долучена до матеріалів заяви копія попередження «Під охороною. Приватна власність банківської установи… » не може бути доказом на підтвердження таких обставин, оскільки така, з пояснень заявниці, була розміщена на дверях спірної квартири ще 24.09.2019 року.

Щодо долучених до заяви про забезпечення фотокопій, то з таких неможливо встановити де, коли такі фото зроблені, та, хто і з якою метою присутній на фотознімках.

При цьому, суд зауважує, що згідно витягів-інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником спірної квартири з 04.07.2019 року було АТ «Альфа Банк», а з 14.12.2021 року ТзОВ «Зоря Чернівці».

Суд критично ставиться до доводів представника заявника про те, що на даний час триває слідство з приводу неправомірних дій із заволодіння належною заявниці квартирою, оскільки саме по собі внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є доказом на підтвердження таких дій.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши доводи представника заявника, докази на підтримання заяви у їх сукупності, суд дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову запропонований представником заявника не є співмірним із вимогами позову, який ОСОБА_1 має намір подати до суду, представником заявниці не доведено, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення буде істотно ускладнене чи таке буде неможливо виконати, а відтак у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151,153 ЦПК України, -

постановив:

відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: І.С. Мруць