Справа №173/1359/21
Провадження №2/173/85/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1 .

Відповідача ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Верхньодніпровської міської ради , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: КП «Верхньодніпровське БТІ», ОСОБА_2 ,.і ОСОБА_3 .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2021 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 15.09.2021 року.

15.09.2021 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 30.11.2021 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

30.11.2021 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 17.01.2022 року за клопотанням позивача для уточнення позовних вимог.

06.01.2022 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій проведена заміна відповідача Верхньодніпровську міську раду на ОСОБА_2 , і ОСОБА_3

17.01.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 17.01.2022 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

17.01.2022 року в судовому засідання оголошену вступну і резолютивну частину рішення.

Згідно уточненої позовної заяви позивач просить визначити частки померлого ОСОБА_4 ,. який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , її, ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , в розмірі по ј частині, за кожним, в квартирі під АДРЕСА_1 .

Визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/12 частину квартири під АДРЕСА_1 .

Визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири під АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 02 лютого 1993 року нею, її чоловіком ОСОБА_4 , і їхніми дітьми ОСОБА_3 , і ОСОБА_5 ,, було набуте право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_2 . Відповідно до розпорядження № 07 від 02.02.1993 року та видане свідоцтво про право власності на житло приватизаційним органом «Верхньодніпровське ремонтне шляхове ремонтно-будівельне управління», яке зареєстроване у Верхньодніпровському міському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належну йому частку квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .

У встановлений в ст. 1270 ЦК України строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

26.05.2021 року вона звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на майно чоловіка, проте постановою нотаріуса від 26.05.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з розбіжністю даних вказаних у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та даних про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданих КП Верхньодніпровське БТІ, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник КП «Верхньодніпровське БТІ» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про шлюб.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі і на частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. проте постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., від 26.05.2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з розбіжністю даних вказаних у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та даних про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданих КП Верхньодніпровське БТІ, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

З наданих суду документів встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1993 року, виданому приватизаційним органом «Верхньодніпровське ремонтне шляхове ремонтно-будівельне управління». яке зареєстроване у КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 3 квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї. Проте члени сім`ї ОСОБА_4 , в свідоцтві не вказані.

Відповідно до повідомлення КП «Верхньодніпровське БТІ» № 1081 від 21.04.2021 року встановлено, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 року зареєстроване за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1993 року виданому приватизаційним органом «Верхньодніпровське ремонтне шляхове ремонтно-будівельне управління».

Таким чином право власності на вищевказану квартиру набуте в спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в результаті її приватизації

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» - Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» - Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»- Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири встанвлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 мешкають і мають право на житло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»: ОСОБА_4 чоловік, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_6 дочка.

Таким чином в результаті приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 право спільної сумісної власності виникло у ОСОБА_4 ,, ОСОБА_1 ОСОБА_3 , і ОСОБА_7 .

Відповідно до ч1 ст. 368 ЦК України - Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 370 ЦК України - Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином частки ОСОБА_4 ,, ОСОБА_1 ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 є рівними та складають по ј частині за кожним

Так як в свідоцтві про право на спадщину не зазначені члени сім`ї померлого ОСОБА_4 , яким передана у власність зазначена вище квартира, нотаріус позбавлений визначити частку кожного із співвласників, та частку спадкодавця.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання частки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , в розмірі по ј частині, за кожним, в квартирі під АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначені вище обставини судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на ј частину квартири під АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 21/2021, відкритої після смерті ОСОБА_4 , судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись: заявниця, син померлого ОСОБА_3 , і донька померлого ОСОБА_2 , видане свідоцтво про право на спадщину на інше майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі постанови нотаріуса від 26.05.2021 року, з підстав зазначених вище.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та спадкоємцем за законом першої черги, таким чином має право на спадкування майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Частка у квартирі АДРЕСА_1 , на яку відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 ,. складає ј, тобто дана частка є спадковим майном . На спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , претендують три спадкоємці першої черги , які подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Таким чином суд приходить до висновку, що за позивачкою підлягає визнання право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки позивачці вже належить у вищевказані квартирі ј її частина в результаті приватизації і за позивачкою визнається право власності на 1/12 частину квартири на підставі спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 . Загальна частка, право власності на яку належить позивачці у вищевказаній квартирі, складає 1/3 її частини.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та про визнання за позивачкою права власності, в цілому, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн. покласти на позивачку ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , в розмірі ј частини, за кожним, в квартирі АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , право власності на 1/12 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , в цілому, право власності на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою; АДРЕСА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 908-00 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 ,

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2022 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлено до ЄДРСР: 27.01.2022 року

Дата набрання законної сили 01.03.2022 року