Номер справи 623/4996/21
Номер провадження 2/623/141/2022
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2022 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі:

головуючого судді Герцова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ардашевої Я.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Куньєвська сільська рада Ізюмського району Харківської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності у порядку спадкування на сертифікат на право на земельну частку, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 в період з 1999 року по 07 жовтня 2004 року та визнання права власності у порядку спадкування на сертифікат на право на земельну частку.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є єдиним спадкоємцем покійного ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХР №0197085. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені, що унеможливлює успадкування майна в нотаріальному порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Заінтересована особа представник Куньєвської сільської ради Нерсисян Н. у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.1216;1217;1218;1219;1220;1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.ст.316;317;318;319;321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що згідно довідки начальника відділу ДРАЦС Васкевич С. за вих. №1719/22.7-09/21 від 21.12.2021 року ОСОБА_2 , що мешкав в с. Куньє Ізюмського району, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.12).

Сільським головою Куньєвської сільради Мовчан С.М. видано довідку, про той факт, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 з 1999 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.6).

Матеріали справи містять копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0197085, розміром 7,94 га, що виданий на ім"я ОСОБА_2 , який проживав в с. Куньє Ізюмського району. (а.с.7).

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно спільно проживали та вели спільне господарство з 1999 року по 07.10.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином заявником доведено, що встановлення факту спільного проживання с ОСОБА_2 , що має для нього юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживав з померлим ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Позовні вимоги про визнання права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР №0197085 у порядку спадкування не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб підлягають до задоволення.

Суд ухвалює рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог позивача.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Куньєвська сільська рада Ізюмського району Харківської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності у порядку спадкування на сертифікат на право на земельну частку - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування на наступне майно, що належало ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР №0197085 про право на земельну частку (пай) землі яка перебуває у колективній власності КСП "Жовтень" розміром 7,94 умовних кадастрових гектари, що був виданий на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації №519 від 17 жовтня 1996 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №213 від 14 лютого 1997 року.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М.Герцов