Справа № 168/744/21
Провадження № 2/168/35/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2022 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді Малюти А.В.,
секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що є власницею Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована вона, її син ОСОБА_3 , сестра ОСОБА_4 та її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2 . Однак відповідач понад три роки за вказаною адресою не проживає без поважних причин. Не сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги та не приймає участі в утриманні житла. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили і не чинять. Тому просить суд визнати відповідача особою, що втратила право користування цим житловим будинком. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Просять судові витрати залишити за позивачкою.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Викликався до суду належним чином. Про що свідчить поштове повідомлення. Крім цього відповідач викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті Старовижівського районного суду. Жодних заяв та відзив на позов не подавав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Так як, одночасно існують умови, визначені частиною 1 статті 280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою суду від 28 січня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 47 Конституції України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно статей 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно частини 1 статті 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до вимог частини 1 статті 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 1 статті 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», коли особа була відсутня понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на жилу площу.
Відповідно до статті 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї, жиле приміщення зберігається за ними протягом шести місяців.
Згідно статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, підписана від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2018 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с.13).

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 грудня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом А.В.Хвещук (а.с.8), підтверджується право позивачки ОСОБА_1 на Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно Договору дарування частини житлового будинку від 07 березня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом А.В.Хвещук (а.с.9-10), інша 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 належить синові позивачки- ОСОБА_3 .

Згідно витягу № 1180 про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 13 грудня 2021 року та будинкової книги (а.с.11, 14-15) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку по АДРЕСА_1 . Крім цього у будинку зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , її син ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 68 від 06 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_2 протягом останніх трьох років у будинку по АДРЕСА_1 не проживає. Спільного господарства із позивачкою ОСОБА_1 не веде, оплату за комунальні послуги не здійснює. Проживає в м.Дрогобич. Зі слів сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем реєстрації протягом останніх трьох років не проживає (а.с.12).

Суд вважає, що залишення відповідача бути зареєстрованим за адресою житлового приміщення, що належить позивачці ОСОБА_1 та її синові ОСОБА_3 є значною перешкодою у здійснені ними свого права щодо вільного користування та розпорядження належним їм житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, той факт, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше трьох років, тобто понад шість місяців, ніяких домовленостей з приводу користування відповідачем вказаним житловим приміщенням не досягалося, витрати на його утримання не сплачує, а тому правових підстав для подальшої його реєстрації у будинку наразі немає. Внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним будинком.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 260, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстрації.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Старовижівського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта