Справа №430/147/22
Провадження №2/430/328/22
У Х В А Л А

19 січня 2022 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., при секретарі судового засідання Золкіної А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи - приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До позову надано заяву про забезпечення позову та зупинення виконавчого провадження, в якій позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №199657, який оскаржується боржником у судовому порядку і яким звернено стягнення з пенсію боржника, крім того до набрання чинності рішенням у справі, заборонити вчиняти будь-які дії відносно виконання виконавчого напису нотаріуса від 22.06.2021 року за №199657, яким звернено стягнення коштів з пенсії боржника.

Суд, дослідивши зазначену заяву про забезпечення позову на предмет її відповідності вимогам ст. 151 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність її повернення.

Так, суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено в п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цією заявою посилався на те, що існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку, оскільки в іншому випадку стягнення за незаконним, на думку позивача документом, буде реалізовано органом ДВС з пенсії боржника, що є єдиним джерелом доходів.

Пунктом 4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких дій, суд, на підставі наданих позивачем доказів має дійти висновку про те, що такі дії реально може бути вчинено. Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Крім того, у п. 9 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

В порушення вище перелічених вимог діючого законодавства, в поданій позивачем до суду заяві про забезпечення позову не зазначено: повного найменування ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ідентифікаційний коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. (вказано лише поштовий індекс та виконавчий округ Луганська область); обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій відносно виконавчого напису нотаріуса від 22.06.2021 року за №199657; вказано два заходи забезпечення позову, але в той же час не обґрунтовано їх необхідності; не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Також зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що він оспорює виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 22.06.2021 року за №199657, в той же час до заяви про забезпечення позову не надано належним чином завіреної копії оспорюваного документу, або доказів неможливості його отримання заявником.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, подану заяву про забезпечення позову слід повернути з підстав невідповідності її вимогам ст.151 ЦПК України.

Відповідна ухвала не перешкоджає заявнику після усунення вказаних у ній недоліків звернутися до суду повторно.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності зі ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.06.2021 року за №1999657 та заборони вчинення будь-яких дій стосовно виконавчого напису - повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну чи резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: