Єдиний унікальний номер 243/5195/21
Номер провадження 22-ц/804/113/22
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Бахмут

справа № 243/5195/21

провадження № 22-ц/804/113/22

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів:Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Гладух О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 243/5195/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 ,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року (суддя Пронін С.Г.),ухваленого в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 27 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 20 листопада 2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі № 243/11467/18 було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної дитини з відповідачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини було видано без урахування того, що з нього вже стягуються аліменти на утримання двох дітей від першого шлюбу, в розмірі 50% всіх видів заробітку, та разом він зобов`язаний виплачувати 75 % всіх видів заробітку. Вказав, що проходив військову службу в лавах Національної гвардії України та з його заробітної плати здійснювалося стягнення, але зараз його матеріальний стан погіршився, він тривалий час хворів, перебуваючи на лікарняному з 01 по 19 травня 2020 року, з 27 липня по 05 листопада 2020 року та з 23 листопада по 14 грудня 2020 року, потім був змушений звільнитися та за станом здоров`я не мав можливості укласти наступний контракт на проходження військової служби. За скрутним матеріальним становищем не міг сплачувати заборгованість по аліментам. Зазначив, що зараз він не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Тому просив суд змінити розмір аліментів за судовим наказом, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ? частини його заробітку (доходу) до 1/8 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь відповідача, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утворилась за період з 20 листопада 2018 року по 01 травня 2021 року за судовим наказом 2-н/243/1067/20.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зменшено з ? частини всіх видів доходу ОСОБА_1 до 1/6 частки всіх видів йог доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 розмір аліментів, визначених на підставі судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2018 року у справі № 243/11467/18, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з часу стягнення аліментів матеріальний стан позивача змінився, та як стало відомо суду він має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, а тому і розмір стягнутих з нього аліментів підлягає зменшенню з ? частки до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів відповідає таким загальним засадам цивільного законодавства як розумність та справедливість, забезпечить рівні умови утримання всіх дітей позивача і не поставить його у занадто скрутне матеріальне становище.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог щодо звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами за період з 20 листопада 2018 року по 01 травня 2021 року з судовим наказом № 2-н/243/1067/2018.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зменшення розміру аліментів та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення стану здоров`я позивача, а необхідність сплати ним аліментів на утримання своїх дітей, незважаючи на те, що такі народжені під час перебування відповідача у різних шлюбах, відповідає вимогам сімейного законодавства, та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, обставини, які б свідчили про зміну матеріального стану платника в біг погіршення та погіршення стану здоров`я, яке б потягло додаткові грошові витрати, не мають жодного документального підтвердження, а тому на теперішній час у відповідача відсутні.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності ( а.с.105).

ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності ( а.с. 111).

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її особиста заява (а.с. 102).

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до судового наказу від 20 листопада 2018 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі № 243/11467/18, провадження № 2-н/243/1067/2018 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішено стягувати щомісячно на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 50 відсотків від розміру його основної заробітної плати у місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 22.07.2015 року та до досягнення ними повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про стягнення аліментів від 02 червня 2021 року встановлено проведення утримання аліментів з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику після відрахування податків, починаючи з 01.06.2021 року у розмірі по ? частині, та ділити в рівних частинах на кожну дитину, що складає 33,2 % на користь ОСОБА_8 та 16,7 % на користь ОСОБА_2 , а заборгованість яка склалася на користь ОСОБА_8 у сумі 131 253,48 грн, та на користь ОСОБА_2 у сумі 31 600,71 грн, буде погашатися після повноліття одного із дітей.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Зі змісту апеляційної скарги відповідача випливає, що ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Рішення в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з часу стягнення аліментів матеріальний стан позивача змінився, та як стало відомо суду він має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, а тому і розмір стягнутих з нього аліментів підлягає зменшенню з ? частки до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів відповідає таким загальним засадам цивільного законодавства як розумність та справедливість, забезпечить рівні умови утримання всіх дітей позивача і не поставить його у занадто скрутне матеріальне становище.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо з таких підстав.

В частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він тривалий час хворів, а потім за станом здоров`я не зміг укласти новий контракт на проходження військової служби. Так, в 2020 році він перебував на лікарняному з 01 по 19 травня, з 27 липня по 05 листопада, з 23 листопада по 14 грудня. На час подання позову перебував на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості.

Колегія суддів виходить з того, що в даному випадку, саме ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Натомість, звертаючись до суду з таким позовом, ОСОБА_1 не надав суду довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно себе, а надані до позовної заяви додатки не відображають загальний рівень доходу позивача, про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі відповідача.

Крім того, з постанови державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за № АСВП 49969312 та 57975255 про стягнення аліментів від 02 червня 2021 року випливає, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід в Слов`янському регіональному центрі професійної освіти ім. П.Ф. Кривоноса.

Тобто, посилання в позовній заяві на те, що позивач не працює та перебуває на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості спростовується матеріалами справи.

Також, апеляційний суд зазначає, що знаходження позивача впродовж 2020 року на лікарняному, не свідчить про погіршення його здоров`я, оскільки ОСОБА_1 на підтвердження такого стану не надано суду відповідних медичних документів.

Колегія суддів також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Таким чином, ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції.

Апеляційний суд виходить з того, що встановлений розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового стану платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 сина ОСОБА_5 та суперечитиме її інтересам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія суддів, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи по суті не в повній мірі з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та зважаючи на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру аліментів та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Тобто, зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав скаржника саме як учасника бойових дій.

Враховуючи вищезазначене, в даній справі з ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір на загальних підставах.

З огляду на те, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви, з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 908,00 грн.

Крім того, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру аліментів, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 362,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2021 року в частині задоволених позовних вимог про зменшення розміру аліментів, скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 19 січня 2022 року.

Головуючий О.О. Тимченко