КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________
Справа №758/6615/15-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4373/2022
У Х В А Л А

18 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каленіченка Сергія Миколайовича на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва 11 травня 2016 року (суддя Декаленко В.С.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва 11 травня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На вказане заочне рішення суду 30 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Каленіченко С.М. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 14 січня 2022 року.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Каленіченко С.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію ухвали про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду відповідач не отримував, а з її змістом представник відповідача ознайомився в приміщенні Подільського районного суду міста Києва 17 грудня 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до пункту 13 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, редакція якої діяла на момент ухвалення заочного рішення суду та розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України, редакція якої діяла на момент ухвалення заочного рішення суду, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Враховуючи вказані норми процесуального права, апеляційна скарга на заочне рішення суду, ухвалене до набрання чинності Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», подається протягом десяти днів з моменту постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення суду ОСОБА_1 отримав 15 червня 2016 року (с.с.153 т.1), 22 червня 2016 року ОСОБА_1 направив до Подільського районного суду міста Києва заяву про перегляд заочного рішення суду від 11 травня 2016 року.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, ухвала оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 2 серпня 2016 року.

Згідно матеріалів справи копія ухвали була направлена на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у заяві, 25 липня 2016 року (с.с.148 т.1), однак повернулася до суду без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання (с.с.157-158 т.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску

строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про судовий розгляд, отримав копію судового рішення, направив заяву про перегляд заочного рішення, а відтак не може вважатися особою, яка не була повідомлена про розгляд справи.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.).

Європейський суд з прав людини наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про судове рішення, направивши заяву про перегляд заочного рішення, не виявив своєї зацікавленості у результатах її розгляду, а подав апеляційну скаргу на заочне рішення суду після спливу більше, ніж 5 років після постановлення судом ухвали про залишення його заяви без задоволення.

Будь-яких поважних причин такого значного пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, представником відповідача у апеляційній скарзі не наведено, а безпідставне поновлення строку буде мати своїм наслідком порушення принципу юридичної визначеності, що є недопустимим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каленіченка Сергія Миколайовича на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва 11 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк