Справа № 211/3466/21
4-с/214/5/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на дії начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Юлії Олександрівни, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження за №49233677, та постанову про прийняття виконавчого провадження (за результатами якої скасовано постанову про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року, зобов`язано державного виконавця Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду); скасувати постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. винесені у виконавчому провадженні за №49233677: постанову про перевірку виконавчого провадження за №49233677; про передачу виконавчого провадження; постанову про скасування процесуального документа; постанову про арешт коштів боржника; постанову про розшук майна боржника; постанову про арешт майна боржника; зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчити виконавче провадження №49233677 відносно ОСОБА_3 , скасувати арешт, накладений на майно (кошти) ОСОБА_4 , виключити відомості про ОСОБА_4 з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що 16.06.2011 року заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно стягнуто на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111551 грн. 52 коп. та в рівних частинах в рахунок відшкодування судових витрат по 1235 грн. 51 коп. Вперше виконавчий лист був пред`явлений до виконання 15.11.2012 року, а 23.09.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу (АСВП 35171128). Вдруге виконавчий лист було пред`явлено до виконання 30.08.2018 року та 31.08.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57116965. З відповіді начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.09.2019 року, наданої на запит представника заявника, відомо, що стягувач вдруге пред`явив виконавчий документ до виконання, що стало приводом для відкриття виконавчого провадження №57116965. При цьому про існування виконавчого провадження №49233677 повідомлено не було. Разом з тим, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2019 року, у зв`язку із порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання було скасовано постанову державного виконавця від 31.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження 57116965. Вказана ухвала набрала законної сили.

У травні 2021 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про накладення арешту на належні їй грошові кошти. З матеріалів виконавчого провадження №49233677 стало відомо, що 14.04.2021 року до відділу ДВС надійшла заява від АТ «Ощадбанк», в якій представник банку просив провести перевірку виконавчого провадження №49233677. 15.04.2021 року начальником Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проведено перевірку за результатами якої винесено постанову, якою визнано дії державного виконавця по виконанню виконавчого провадження №49233677 такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст. 13, 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, скасовано постанову про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року, яка винесена на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язано державного виконавця Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду. Із вказаною постановою начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заявник не згодна, зазначає, що її винесено через три роки після винесення постанови про повернення виконавчого документу від 03.04.2018 року, що унеможливлює прийняття рішення начальником відділу ДВС про скасування постанови про повернення виконавчого документу. Також після повернення виконавчого документу його вдруге було пред`явлено до виконання (виконавче провадження №57116965) де він і перебував. Крім того начальником відділу ДВС 15.04.2021 року винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №49233677, при цьому постанова не обґрунтована та не містить аргументації дій. Також, 15.04.2021 року на виконання постанови начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження, державним виконавцем Любкіною Ю.О. винесено ряд постанов, з якими заявник також не згодна та оскільки вони є похідними від постанови начальника відділу ДВС, тому також підлягають скасуванню.

Заявник та її представник у судове засідання не з`явились, представник заявника надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та у відсутність заявника, вимоги скарги підтримав.

Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіна Ю.О. до суду не з`явилась, надала відзив на скаргу, в якому заперечувала проти задоволення вимог скарги. У відзиві також зазначила, що строки пред`явлення виконавчого листа №2-1716/11 фактично порушено не було. Дії державного виконавця законні, оскільки державний виконавець у першу чергу керується нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень. Натомість скарга не містить посилань на нормативно-правовий акт, на якому ґрунтуються вимоги скарги, а містить лише суб`єктивну думку. Державний виконавець вважає скаргу необґрунтованою, вимоги скарги не конкретизовані, тому у її задоволенні просить відмовити.

Начальник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яськевич І.В. до суду також не з`явилась, надала відзив, в якому зазначила, що скаржником у скарзі не наведено жодного посилання на конкретні норми законодавства, які б нею були порушені, або які б їй, як начальнику відділу ДВС забороняли здійснити перевірку виконавчого провадження. Зазначила також, що у період з 09.11.2015 року по 03.04.2018 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №49233677 з примусового виконання виконавчого листа №2-1716/11 від 16.06.2011 року. Дане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.04.2018 року. При розгляді звернення АТ «Ощадбанк» нею, з власної ініціативи, керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, була здійснена перевірка законності матеріалів виконавчого провадження №49233677 за результатами якої винесена постанова від 15.04.2021 року. Крім того, начальник відділу ДВС у відзиві зазначила, що стягувачем переривались строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому перебіг строків починався кожного разу заново з наступного дня після його повернення. Виходячи з обставин, викладених у відзиві, вважала, що скарга необґрунтована, не містить посилань на конкретні норми законодавства, тому у її задоволенні слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічне положення міститься у приписах ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року), а саме, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2011 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_7 ») на користь АТ «Державний ощадний банк України» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 111551 грн. 52 коп., а також судові витрати у розмірі 1235 грн. 51 коп.

На виконання рішення суду від 16.06.2011 року було видано виконавчий лист №2-1716/11, який в подальшому було пред`явлено до виконання.

09.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49233677 з примусового виконання виконавчого листа №2-1716/11.

03.04.2018 року державний виконавець, керуючись п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернув виконавчий лист стягувачу, про що винесено відповідну постанову.

14.04.2021 року представником АТ «Ощадбанк» до відділу ДВС подано заяву, в якій представник стягувача просив провести перевірку виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 16.06.2011 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заборгованості по кредитному договору.

Начальником Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) за власною ініціативою, при розгляді звернення АТ «Ощадбанк» було проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження №49233677, за результатами якої винесено постанову від 15.04.2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено ст. 1 Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, судом було встановлено, що постановою державного виконавця від 03.04.2018 року було повернуто виконавчий лист №2-1716/11, виданий 16.06.2011 року стягувачу.

В подальшому, а саме 15.04.2021 року начальником Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яськевич І.В. за власною ініціативою була здійснена перевірка виконавчого провадження №49233677 на дотримання вимог чинного законодавства та була винесена постанова, якою дії державного виконавця по виконанню вказаного виконавчого провадження визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст. 13, 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, скасовано постанову про повернення виконавчого документу від 03.04.2018 року, зобов`язано державного виконавця Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої від 02.04.2012 року №512/5, зокрема, начальник відділу державної виконавчої служби має право перевірити виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Пунктом 2 розділу ХІІ Інструкції №521/5 передбачено, що посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених норм свідчить, що перевірка виконавчого провадження як форма контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, в обов`язковому порядку проводиться у випадку надходження скарги стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника) або в разі виявлення відповідних порушень керівником вищого органу державної виконавчої служби.

Слід зауважити, що за приписами вказаних норм начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, може також з власної ініціативи провести перевірку виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року у справі №300/1795/19.

Враховуючи викладене, суд не погоджується із твердженням представника заявника про неможливість проведення такої перевірки начальником відділу ДВС, оскільки таке не відповідає положенням ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, які також не містять обмежень щодо строків проведення такої перевірки.

Отже вимогу скарги щодо скасування постанови начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження №49233677, суд вважає безпідставною та необґрунтованою, тому така вимога задоволенню не підлягає.

Щодо скасування постанови про прийняття виконавчого провадження до виконання від 15.04.2021 року, суд зазначає, що вона є похідною від постанови начальника Довгинцівського ВДВС від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження, у скасуванні якої відмовлено, тому у її скасуванні також належить відмовити.

Стосовно вимог скарги про скасування постанов державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. винесені у виконавчому провадженні за №49233677, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Постановою начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження №49233677, серед іншого також прийнято рішення про скасування постанови про повернення виконавчого документа від 03.04.2018 року. Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинна була прийняти рішення про відновлення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги скарги про скасування постанов державного виконавця, підлягають задоволенню, оскільки державний виконавець після скасування постанови про повернення виконавчого документа від 03.04.2018 року не відновив виконавче провадження, а повторно скасував постанову про повернення виконавчого документа, відтак дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав, у разі наявності яких виконавче провадження підлягає закінченню. При цьому заявником та його представником не надано суду доказів наявності таких підстав, отже вимога скарги щодо зобов`язання закінчити виконавче провадження №49233677 є недоведеною та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, вимога скарги про заборону приватному або державному виконавцю, на виконанні якого буде перебувати виконавчий лист №2-1716/11 від 16.06.2011 року вчиняти будь-які дії направлені на виконання вказаного виконавчого листа, є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки мова йде про майбутні події, які не відбулися у часі.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а саме суд вважає за необхідне скасувати постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. винесені у виконавчому провадженні за №49233677, а саме постанову про скасування процесуального документа від 15.04.2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 15.04.2021 року, постанову про розшук майна боржника від 28.04.2021 року, постанову про арешт майна боржника від 15.04.2021 року. У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є частиною судових витрат.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Представником заявника до матеріалів скарги надано Договір про надання правничої допомоги від 26.08.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги та попередній (орієнтовний) розрахунок. Проте заявником або його представником не надано до суду доказів понесення витрат на правничу допомогу, як-то акту прийому-передачі виконаних робіт, чеків або квитанцій про оплату за надану правничу допомогу. Сума коштів, зазначена у попередньому розрахунку судових витрат є орієнтовною, докази про сплату витрат саме у вказаному розмірі відсутні. Таким чином, суд вважає не доведеним факт понесення витрат на правничу допомогу, тому не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. винесені у виконавчому провадженні за №49233677, а саме постанову про скасування процесуального документа від 15.04.2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 15.04.2021 року, постанову про розшук майна боржника від 28.04.2021 року, постанову про арешт майна боржника від 15.04.2021 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов.