РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/506/21

Пров. №2/766/1363/22

26 січня 2022 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Савчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом, в якому просив здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , між ним та ОСОБА_2 визнавши за ним право власності на 1/2 частину квартири. Позов обґрунтований придбанням спірної квартири в період шлюбу на сумісні кошти подружжя, внаслідок чого квартира є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.03.2021 р. після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрите провадження у справі, вирішено проводити її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

19.04.2021 р. від відповідачки надійшов відзив на позов, за яким просить у його задоволенні відмовити, оскільки квартира придбана за її особисті кошти від продажу майна, що належало їй до шлюбу, а тому квартира є її особистою власністю.

19.04.2021 р. від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява, в якій вона просить визнати квартиру АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю. Зустрічний позов має обґрунтування, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, підготовче засідання відкладене, витребувані докази.

31.05.2021 р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 (підписана адвокатом Рейлян М.С.) про стягнення витрат на правову допомогу, зазначено що докази здійснення оплат за надання правової допомоги зобов`язується надати згідно положень ч.8 ст. 141 ЦПК України.

04.06.2021 р. від ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічний позов, який він не визнав в повному обсязі, відповідно до якого вказав, що позивачкою не доведено повне внесення коштів, він також мав заощадження, які вклав у придбання спірної квартири, зауважував, що у період його відряджень кошти, які він заробляв були у повному її розпрядженні.

07.06.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області закрито підготовче провадження, вирішено питання про виклик свідків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів.

Усною ухвалою суду від 26.01.2022 року поновлено стороні позивача строк для надання додаткових доказів.

Сторона відповідачки відмовилася від допиту свідка ОСОБА_3 через його перебування у відрядженні.

В судовому засіданні 26 січня 2022 року представник позивача первісний позов підтримала в повному обсязі, а зустрічний не визнала та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказувала на те, що майно придбане в шлюбі, є спільною власністю подружжя, тому просила поділити майно.

Відповідачка та її представник первісний позов в судовому засіданні 26.01.2022 року не визнали, а зустрічний підтримали з підстав, вказаних у відзиві та зустрічному позову, а саме виходячи з того, що квартира придбана за особисті власні кошти ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 донька його померлих друзів, якій у спадщину перейшов будинок, в подальшому вона з сестрою його продала та придбала чотирьохкімнатну квартиру, а перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_6 продала 4-кімнатну квартиру та купила 2-кімнатну. Вказав, що ОСОБА_7 на той час мав не постійні заробітки, ремонту в жодній квартирі не робив.

Свідок ОСОБА_8 вказав, що сторони по справі його друзі з дитинства та йому відомо, що ОСОБА_9 купила квартиру на кошти, які отримала від продажу батьківського будинку, а ОСОБА_7 фактично своїх грошей не мав, довгий час не працював, в квартирах ремонт не робив.

Після оголошення технічної перерви від сторін надійшли клопотання про завершення розгляду справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши в судовому засіданні вступні слова сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2008 р. вбачається, що ОСОБА_10 продала належні їй 76/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 за 42 587,00 грн., що належали їй на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона по справі № 2-5979/06 від 18.08.2006 р.

30.04.2008 р. ОСОБА_10 придбала чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 за 30 286,00 грн. (договір купівлі продажу, посвідчений 30.04.2008 р. приватним нотаріусом Палієнко У.О., реєстровий номер № 1096).

ОСОБА_1 та ОСОБА_10 16 травня 2008 року зареєстрували шлюб, що підтверджено копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 16.05.2008 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 . Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_12 , 2008 року народження (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 25.11.2008 р.).

Квартира АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_2 на праві приватної власності була продана під час її перебування у шлюбі з ОСОБА_1 07.05.2014 р. за 337 538,00 грн., що підтверджено відповідним договором купівлі-продажу, посвідченим 07.05.2014 р. нотаріусом ХМНО Комаренко А.М., реєстровий номер 503. Кошти від продажу квартири отримано ОСОБА_2 07.05.2014 р., що підтверджено заявою про видачу готівки.

Цього ж дня ОСОБА_2 придбала двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 за 144 886,00 грн., що підтверджено договором купівлі-продажу від 07.05.2014р., посвідченого нотаріусом ХМНО Комаренко А.М., реєстровий номер 506. Договір містить п.9 за яким ОСОБА_1 надає згоду на купівлю квартири.

Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.02.2021 р., яке набуло законної сили 11.03.2021 р.

За пунктом 3 частини першої статті 57 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року справа № 711/5108/17, провадження № 61-1935св18.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд не приймає як належні та допустимі докази по справі контракти, викладені іноземною мовою та копію паспорта моряка ОСОБА_1 , який частково є нечитабельним, оскільки вони жодним чином не свідчать про отриманий ним дохід, крім того контракти укладені у 2019 році.

Наявність у позивача ОСОБА_1 права власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 жодним чином не впливає на суть заявлених позовних вимог, а тому документи з цього питання не є належними доказами по справі.

На спростування презумпції спільного майна подружжя ОСОБА_2 надано докази, сукупність яких дає суду підстави дійти висновку, що квартира, що є предметом спору між сторонами хоча була придбана у шлюбі, але за особисті кошти ОСОБА_2 , оскільки нею в цей же день за 337 538,00 грн. була продана власна приватна квартира, що була придбана до шлюбу, а спірна квартира придбана нею за 144 886,00 грн.

Посилання сторони позивача за первісним позовом про надання ним згоди на купівлю квартири не свідчать про те, що остання придбана за спільні кошти подружжя.

Тобто, сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення джерела коштів, які були витрачені на придбання квартири, яка є предметом судового розгляду, ніж особисті приватні кошти ОСОБА_2 , а тому суд вважає вимоги зустрічного позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Первісний позов задоволенню не підлягає, оскільки суд дійшов висновку, що спірна квартира є особистою приватною власністю ОСОБА_2 та відповідно не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу між ними.

За ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача за первісним позовом не підлягають присудженню з відповідачки.

Позивачкою за зустрічним позовом сплачений судовий збір в розмірі 1449,00 грн., який на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на її користь з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову не застосовувалися.

Повний текст складено 26 січня 2022 року.

На підставі викладеного, ст. 6-13, 76, 81, 82, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити в повному обсязі.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) квартиру АДРЕСА_4 .

В задоволенні вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) про поділ спільного майна подружжя відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус