ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3822/21 Номер провадження 22-ц/814/120/22Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтава від 14 вересня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання недійсним рахунку (повідомлення) за спожиту енергію та відшкодування компенсації,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом Заззначив, що 17 грудня 2020 року між ним та ТОВ «Полтаваенергозбут» був укладений догоір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №, згідно умов якого споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Відповідно до комерційної пропозиції №8-УП, яка є додатком №3 до договору, ціна (тариф) електричної енергії населенню за обсяг, спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць (включно) становить 90 копійок з ПДВ.

Позивач зазначив, що 09 лютого 2021 року він отримав від ТОВ «Полтаваенергозбут» рахунок (повідомлення) за спожиту електроенергію за січень 2021 року №12321/202101/РZ24. В даному рахунку обсяг спожитої електроенергії становить 91 кВт/год, а ціна зазначена 1,68 грн. за кВт/год.

Згідно умов договору, в разі зміни ціни ТОВ «Полтаваенергозбут» мав за 20 днів розмістити інформацію про таку зміну на своєму офіційному веб-порталі, надати інформацію у рахунки за послуги, повідомити його в письмовій формі та надіслати рекомендований лист, вручені кур`єром або особисто під підпис, а також шляхом внесення змін до комерційної пропозиції постачальника, яка є додатком №3 до договору шляхом підписання нового додатку.

Згідно з інформацією, яка розміщена на офіційному веб-сайті ТОВ «Полтаваенергозбут» інформація про зміну ціни оприлюднена 01 лютого 2021 року. Повідомлення про зміну ціни він отримав 09 лютого 2021 року з рахунком за послуги від ТОВ «Полтаваенергозбут».

Оскільки ТОВ «Полтаваенергозбут» не мав права підвищувати ціну до умов договору та Закону України«Про захист прав споживачів», просить суд суд визнати недійсним рахунок (повідомлення) від ТОВ «Полтаваенергозбут» за спожиту електроенергію за січень 2021 року №12321/202101/ РZ24 в частині ціни, вартості та заборгованості. Зобов`язати ТОВ «Полтаваенергозбут» сплатити на його користь компенсацію в розмірі 100 грн. за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачальника. А також просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 14 вересня 2021 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким задовольнити позов. Вважає, що оскарження рахунку (повідомлення) є належним способом захисту порушеного права, оскільки він, як споживач має право оскаржити спірні питання щодо проведення розрахунку за електричну енергію у судовому порядку.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , відповідно до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 17 грудня 2020 року №, укладеного з ТОВ «Полтаваенергозбут» на умовах комерційної пропозиції №8-УП, є споживачем електричної енергії за об`єктом споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.5.5 договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії». Згідно з розділом 5 договору Комерційна пропозиція, яка є додатком 3 до договору, має містити інформацію про ціни (тарифи) на електричну енергію, у тому числі диференційовані ціни (тарифи), або інший вид тарифу згідно з тарифною політикою постачальника, а також розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником комерційної якості послуг. Згідно п.6.1 договору, споживач має право отримувати електричну енергію на умовах, визначених у договорі.

Відповідно до комерційної пропозиції №8-УП, яка є додатком №3 до договору, ціна (тариф) електричної енергії населенню за обсяг, спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць (включно) становить 90 копійок з ПДВ.

В розділі «Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати» комерційної пропозиції №8-УП, що по закінченню розрахункового місяця, оплата за спожиту електричну енергію здійснюється позивачем на підставі переданих ОРС показів засобу обліку електричної енергії і розраховується самостійно відповідно до діючих тарифів або оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Постановою КМУ від 28 грудня 2020 року №1325, яка набрала чинності 29 грудня 2020 року внесено зміни до постанови КМУ від 05 червня 2019 року №483, якою встановлено фіксовану ціну на електричну енергію для побутових споживачів з 01 січня по 31 березня 2021 року в сумі 1,68 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ).

31 грудня 2020 року, на офіційному веб-сайті ТОВ «Полтаваенергозбут» оприлюднено інформацію про зміну тарифу на електроенергію, згідно до постанови КМУ від 28 грудня 2020 року №1325.

Крім того, згідно з розрахунку (повідомлення) за спожиту електроенергію за грудень 2020 року відповідачем звернено увагу побутових споживачів на те, що з 1 січня по 31 березня 2021 року по всій території України встановлюється єдина фіксована ціна продажу електроенергії для населення 1,68 грн. за 1 кВт/год. Встановлено, що вказаний рознрахунок був отиманий ОСОБА_1 09 січня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем вибраний невірний та неефективний спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання рахунку недійсним не призведе до виставлення відповідачем іншого рахунку, так як умовами договору передбачено, підстави та способи надання/виставлення рахунків споживачу, на підставі яких був виданий рахунок №12321/202101/РZ24, а інший спосіб встановлення рахунків, ніж передбачений умовами Договору сторонами не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками станом на момент виникнення спірних правовідносин врегульовані, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку по повідомленню його, як споживача електричної енергії, про зміну її тарифу.

Із позовом про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії ОСОБА_1 не звертався.

Натомість предметом даного позову є визнання недійсним розрахунку (повідомлення).

Суд звертає увагу позивача на те, що за змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, кожна особа має право в порядку, встановленому процесуальним законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, що визначений законом або договором, а якщо закон або договір ефективного способу захисту не визначають - суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У справі Європейський суд з прав людини «Белеш та інші проти Чеської Республіки» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Якщо право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог та застосувати інший спосіб захисту, не заявлений позивачем.

Так, апеляційний суд зауважує, що рахунок (повідомлення) не є правочином, а є інформаційним повідомленням, яке за своєю правовою природою не несе юридичних наслідків, а лише містить інформацію про нараховані оплату за спожиті послуги і тарифи, а тому слід вважати, що норми, які передбачають недійсність правочину до даного спору не можуть бути застосовані.

Таким чином, обґрунтовуючи свій позов неналежним виконанням відповідачем обов`язку по повідомленню ОСОБА_1 , як споживача електричної енергії, про зміну її тарифу, позивач фактично ставить питання про неналежне виконання умов договору про постачання електричної енергії.

Юридичними наслідками порушення умов договору (неналежне виконання зобов`язання), можуть бути припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, а не визнання недійсним рахунку (повідомлення).

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання рахунку (повідомлення) недійсним - не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав та сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушених прав позивача.

Що стосується вимог про компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості і надання послуг електропостачальника, то апеляційним судом не встановлено порушення прав позивача як споживача, у тому числі права на свободу вибору продукції, права на безпечну продукцію, яка є неналежної якості та не фальсифікованою тощо, які б могли бути підставою для стягнення відшкодування.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 14 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак