Справа № 754/278/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2022 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами суд приходить до висновку, що позовна заява не підсудна Деснянському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, з огляду на наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни від 15.06.2021 за реєстраційним №17826 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 26 633,40грн.

В позовній заяві позивач вказує, що підсудність даної цивільної справи визначається ним відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, за місцем виконання напису, а саме за місцем проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна, тобто м.Київ.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019, ухваленій за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України (загальна підсудність) позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача) передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив своє місце проживання: АДРЕСА_1 . Однак, як убачається з копії паспорта позивача, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Довідки №77270145 від 12.01.2021 щодо реєстрації місця проживання особи ОСОБА_1 в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» не знайдений.

Даних про місцезнаходження майна позивача в Деснянському районі м. Києва матеріали позовної заяви не містять.

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Юрія Олександровича від 02 грудня 2021 року в межах виконавчого провадження №67612145 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено постанову на виконання до ТОВ «АКВА-РОДОС», за адресою: Хмельницька область, місто Славута, вулиця Козацька, 122А.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем Савенком Ю.С. вчиняються за місцем отримання доходів боржником, що відповідно до положень ст.ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок є місцем виконання виконавчого напису.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Деснянського району м. Києва вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на території Деснянського району м. Києва; звернення стягнення на заробітну плату/пенсію/стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території Деснянського району м. Києва; накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місце знаходження на території Деснянського району м. Києва, тощо) матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території Деснянського району м. Києва виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Деснянському районному суду м. Києва.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, оскільки за його територіальною підсудністю проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису №17826, виданого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З урахуванням викладеного позовна заява не підсудна Деснянському районному суду м. Києва, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною підсудністю до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Славутського міськрайонного суду Хмельницької області та підлягає передачі на розгляд вказаному суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28, 31, 187 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 754/278/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Оксана Гринчак