Справа № 301/3055/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Гичка О.Б

за участю секретаря судового засідання Мелай В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області клопотання мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан про надання дозволу на визнання та примусового виконання на території України рішення мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан від 09.06.2020 в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2021 року до Іршавського районного суду Закарпатської області через Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшло клопотання мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан про надання дозволу на визнання та примусового виконання на території України рішення мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан від 09.06.2020 в частині стягнення державного мита в дохід місцевого бюджету в розмірі 400 (чотириста) рублів 00 копійок з ОСОБА_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що рішенням суду по цивільній справі №2-599/2020 від 09.06.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 суму державного мита в дохід місцевого бюджету в розмірі 400 (чотириста) рублів 00 копійок.

Вказане рішення суду набрало законної сили 10 липня 2020 року та на території Республіки Башкортостан не виконувалося, оскільки ОСОБА_1 проживає на території України.

З огляду на викладене, виникла необхідність у надання дозволу на визнання та примусового виконання на території України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, яке міститься в матеріалах справи, причину своєї неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило.

В силу ч. 5 ст. 467 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд клопотання без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан суду від 09.06.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 суму державного мита в дохід місцевого бюджету в розмірі 400 (чотириста) рублів 00 копійок. Вказане рішення суду набрало законної сили 10 липня 2020 року та на території Республіки Башкортостан не виконувалося, оскільки ОСОБА_1 проживає на території України.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом 9 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч. 1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч.1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Башкортостан є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР(далі - Мінська Конвенція).

Згідно зі статтею 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

В ході судового розгляду встановлено, що рішення суду набрало законної сили 10 липня 2020 року та на території Республіки Башкортостан не виконувалося, оскільки ОСОБА_1 проживає на території України.

Перевіривши зміст клопотання та додані до нього документи, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання дотримані, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, стягувана з боржника в рублях сума підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення суду.

За курсом Національного банку України станом на 11 січня 2022 року 1 (один) російський рубль становить 0,3663 грн. Таким чином, з ОСОБА_1 , підлягає стягнення суму збитків спричиненого автомобільним дорогам загального користування Республіки Башкортостан в розмірі 146 гривень 52 коп. в національній валюті України.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст. ст. 258-261, 353-355, ст.ст. 462-469 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Клопотання мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан про надання дозволу на визнання та примусового виконання на території України рішення мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан від 09.06.2020 року в частині стягнення державного мита в дохід місцевого бюджету в розмірі 400 (чотириста) рублів 00 копійок з ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення мирового судді судового участка по Архангельському району Республіки Башкортостан від 09.06.2020 в частині стягнення державного мита в дохід місцевого бюджету в розмірі 400 (чотириста) рублів 00 копійок з ОСОБА_1 , що в перерахунку на національну валюту України за курсом Національного Банку України станом на 11.01.2022 складає 146 (сто сорок шість) гривень 52 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка