ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/262/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/3855/20 Категорія: 311000000 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Державне підприємство «Уманське лісове господарство»;

третя особа ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Державне підприємство «Уманське лісове господарство»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Уманське лісове господарство» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Уманське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він з 1989 року працював у ДП «Уманське лісове господарство» на різних посадах, має стаж роботи у галузі лісового господарства понад 30 років.
Із 14 липня 2015 року ОСОБА_1 обіймав посаду лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство». Наказом директора від 10 вересня 2020 року № 143-к ОСОБА_1 звільнено із посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП. Підставами звільнення позивача ОСОБА_1 вказано: наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; наказ від 01 вересня 2020 року № 256-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; згода профспілкового комітету; рішення колегії Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09 вересня 2020 року.
Позивач вважає, що наказ про його звільнення прийнято із порушенням законодавства та він є таким, що порушує його право на працю, визначене статтею 43 Конституції України.
Позивач зазначав, що відповідач не зажадав від нього пояснення до того, як оголосити йому догану, в наказі про оголошення догани не зазначив, коли саме ОСОБА_1 вчинив проступок, за який його притягнено до відповідальності, ким та коли його було зафіксовано. Крім того, позивач вважав, що його притягнуто до відповідальності за невиконання нечинного нормативного акта.
Як вбачається з наказу від 10 вересня 2020 року № 143-к, ОСОБА_1 звільнено з посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України. Проте застосування до нього вказаної норми позивач вважає незаконним.
ОСОБА_1 зазначав, що він мав бути звільнений за проступок, вчинений після отриманих доган, а не за раніше оголошені догани, які вже самі по собі є самостійним стягненням (як вид відповідальності). При цьому позивач вказував, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з заходів стягнення.
Позивач вказував, що ДП «Уманське лісове господарство» порушило його право на працю у зв`язку з незаконним звільненням, тому відповідач повинен поновити його на роботі та сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду. Моральну шкоду він обґрунтовує тим, що звільнення спричинило йому фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання, у зв`язку з цим порушився його звичний уклад життя. Важко переживаючи обставини, що склалися, в нього останнім часом виникли серцеві болі, порушення сну, він живе в постійному стресі. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 15 000,00 грн.
За таких обставин позивач ОСОБА_1 просив суд: 1) визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани; 2) визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ від 01 вересня 2020 року № 256-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани; 3) визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ від 10 вересня 2020 року № 143-к ДП « Уманське лісове господарство» про звільнення ОСОБА_1 з роботи; 4) Поновити ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство»; 5) стягнути з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі на дату винесення рішення; 6) стягнути з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн; 7) судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани. Визнано незаконним та скасовано наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани. Визнано незаконним та скасовано наказ від 10 вересня 2020 року № 143-к ДП «Уманське лісове господарство» про звільнення ОСОБА_1 з посади Лісничого Потаського лісництва.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство». Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі 95 482,14 грн. Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь держави судовий збір у сумі 1 681,00 грн. Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство».
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оспорювані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийняті роботодавцем із порушенням передбаченого законом порядку, врахував, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження систематичності невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, а тому дійшов висновку, що звільнення позивача з посади здійснено незаконно і він підлягає поновленню на роботі.
Стягуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу з відповідача на користь позивача, суд діяв у відповідності до норм частини другої статті 235 КЗпП України, врахував довідку від 16 вересня 2020 року № 840, видану ДП «Уманське лісове господарство», та вважав, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1 224,13 грн.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що протиправними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, тому з урахуванням принципів розумності та справедливості останній має право на її відшкодування у розмірі 5 000,00 грн.
Додатковим рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2021 року ухвалено доповнити рішення від 30 грудня 2020 року, зазначивши у п?ятому абзаці його резолютивної частини дату поновлення ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство» «з 10 вересня 2020 року».
Ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції виходив із того, що суд першої інстанції при постановленні рішення від 30 грудня 2020 року не зазначив дату, з якої ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство».
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Уманське лісове господарство» подало апеляційну скаргу та просило скасувати рішення Уманського міськрайонного суду від 30 грудня 2020 року у частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення пор відмову в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції необґрунтовано визначив, що позивача не було ознайомлено із наказом № 31-аг від 22 січня 2020 року, оскільки підпис ОСОБА_1 міститься на зворотному боці другого аркушу наказу.
Вважає, що судом не надано належної оцінки всім доказам, наданим відповідачем щодо систематичного порушення позивачем посадових обов`язків.
Зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини щодо отримання пояснень від позивача після винесення відповідачем наказів від 01 вересня 2020 року та помилково зроблено висновок про їх відсутність , оскільки до відзиву відповідачем було додано копію відповідного пояснення позивача.
Вказує, що суд без посилань на докази необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Крім того, вважає, що судом першої інстанції не правильно розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Уманське лісове господарство» залишено без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року без змін.
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції щодо наслідків вирішення спору не спростовують.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2021 року роз`яснено резолютивну частину рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року, а саме: вказано, що сума, яка підлягала стягненню з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 , середня заробітна плата за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі 95 482,14 грн та моральна шкода в розмірі 5 000,00 грн, була визначена судом з урахуванням сплачених страхових внесків за розрахунковий період.
Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Повідомлені у порядку статей 128, 130 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи, позивач ОСОБА_1 та його представники в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
Заслухавши представника відповідача ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення суду не повністю відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1989 року працював у ДП «Уманське лісове господарство», з 14 липня 2015 року обіймав посаду лісничого Потаського лісництва.

Згідно з наказом ДП «Уманське лісове господарство» від 22 січня 2020 року № 31-аг «Про проведення огляду місць заготівлі деревини», з метою посилення контролю за дотриманням законодавства при проведенні місць заготівлі деревини, закріплено за підрозділами відповідні спеціалісти.

У цьому наказі також вказано, що при зачищенні заготівлі деревини на ділянці на адресу підприємства потрібно надсилати повідомлення для забезпечення участі закріплених за підрозділом спеціалістів в огляді місця заготівлі відповідальний лісничий. Кожної п`ятниці надавати інформацію про складання актів огляду місць протягом тижня за формою (додаток № 1) відповідний помічник лісничого.

Відповідно до наказу ДП «Уманське лісове господарство» від 25 травня 2020 року № 173-аг при аналізі книги рубок формування і оздоровлення лісів за 2020 рік та інформації, яку надають лісництва, виявлено, що деякими підрозділами не виконано пункт 1 та 2 наказу від 22 січня 2020 року № 31-аг про інформування на електронну адресу про закінчення заготовки і подальше складання актів огляду місць заготівлі деревини.

На зазначені ділянки акти огляду не складались. За невиконання пункту 2.2 наказу від 22 січня 2020 року № 31-аг помічнику лісничого Потаського лісництва ОСОБА_4 оголошено догану. Питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Потаського лісництва ОСОБА_1 наказано вирішити після його виходу з відпустки.

На підставі наказу ДП «Уманське лісове господарство» від 01 вересня 2020 року № 255-аг за невиконання пункту 1 наказу від 22 січня 2020 року № 31-аг щодо своєчасного інформування лісничими про закінчення заготівлі деревини на ділянках, що стало наслідком несвоєчасного забезпечення участі закріплених підприємством за підрозділами спеціалістів для огляду закінчених ділянок заготівлі деревини в Потаському лісництві, чим порушено пункт 1.5.1 посадової інструкції лісничого (КОД КП 1221.2), та на підставі цього наказу та наказу від 25 травня 2020 року № 173-аг лісничому Потаського лісництва ОСОБА_1 оголошено догану.

Згідно з наказом ДП «Уманське лісове господарство» від 26 травня 2020 року № 174-аг за порушення методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держлісгоспу пункт 3.1 Відмежування лісосік, пункт 9.3 про розходження даних перевірки більше 10 % по ліквіду і 15 % по діловій, учаснику відводу помічнику лісничого ОСОБА_4 оголошено догану; про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого ОСОБА_1 наказано вирішити після його виходу з відпустки.

Відповідно до наказу ДП «Уманське лісове господарство» від 01 вересня 2020 року № 256-аг «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Потаського лісництва ОСОБА_1 » за неналежну організацію з проведення робіт по відмежуванню лісосік, визначених у пункті 3.1, та відведення лісосік з порушенням підпунктів 4.5, 4.6 Методичних вказівок з ведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держкомлісгоспу», затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 22 листопада 2010 року № 508, наслідком чого стало незадовільне виконання робіт з відведення і таксації лісосік та розходження даних перевірки більше ніж на 10 % по ліквідному запасу на лісосіці, та 15 % по діловій деревині, чим порушено вимоги вищевказаних Методичних вказівок, та за систематичне невиконання пунктів 3.4, 3.18 посадової інструкції лісничого щодо непроведення оглядів місць вирубки і заготовленої деревини та іншої продукції, послаблення контролю за охороною лісів від самовільних рубок, внаслідок чого невстановлені особи на території Потаського лісництва протягом року вчинили дві незаконні рубки, чим підприємству завдано збитків на загальну суму 1,9 млн грн, та згідно з наказом від 26 травня 2020 року № 174-аг, лісничому Потаського лісництва ОСОБА_1 оголошено догану і поставлено питання про відповідність займаній посаді.

Як вбачається з наказу ДП «Уманське лісове господарство» від 22 січня 2020 року № 31-аг відповідальність за подання інформації про складання актів огляду місць заготівлі протягом тижня покладалася на помічника лісничого.

Згідно з наказом від 10 вересня 2020 року № 143-к ОСОБА_1 звільнено з посади лісничого Потаського лісництва 10 вересня 2020 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, за пунктом 3 статті 40 КЗпП України. Підстава: наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; наказ від 01 вересня 2020 року № 256-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; згода профспілкового комітету; рішення колегії Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09 вересня 2020 року.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в оспорюваних наказах відповідача від 01 вересня 2020 року № 255-аг та № 256-аг про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, не вказано, в який період часу він мав виконати покладені на нього трудові обов`язки, які терміни виконання таких обов`язків порушено, та коли вказані порушення виявлено відповідачем, а тому такі накази є незаконними.

Разом з тим суд першої інстанції не звернув увагу на те, що накази відповідача від 01 вересня 2020 року № 255-аг та № 256-аг, якими ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, винесено на підставі наказів від 25 травня 2020 року № 173-аг та від 26 травня 2020 року № 174-аг, які, в свою чергу, складено і сформовано на підставі матеріалів контрольних перевірок, рапортів та інших документів, в яких зазначено час вчинення порушення та його виявлення, і що лише всі документи в сукупності формують матеріали порушень, інкримінованих позивачу (а. с. 62-63).

Так, у наказі № 173-аг від 25 травня 2020 року вказано, що при аналізі книги рубок формування і оздоровлення лісів за 2020 рік та інформації, яку надають лісництва, виявлено, що деякими підрозділами не виконано пункт 1 та 2 наказу від 22 січня 2020 року № 31-аг про інформування на електронну адресу про закінчення заготовки і подальше складання актів огляду місць заготівлі деревини, а саме: Потаське лісництво інші рубки кв. 61 виділ 6,1 пл. 0,4 га, кв. 89 виділ 2 пл. 0,3 га, кв. 89 виділ 5,1 пл. 0,1 га (т. 1 а.с. 62).

Наказом № 31-аг від 22 січня 2020 року ДП «Уманське лісове господарство» встановлено, що при закінченні заготівлі деревини на ділянці відповідальні лісничі повинні на електронну адресу підприємства надсилати повідомлення для забезпечення участі закріплених за підрозділом спеціалістів в огляді місця заготівлі; помічники лісничого кожної п`ятниці повинні надавати інформацію про складання актів огляду місць заготівлі протягом робочої неділі по формі (додаток № 1) на електронну адресу (т. 1 а.с. 65).

Позивач ОСОБА_1 ознайомлений із даним наказом, про що свідчить його підпис (т. 1 а.с. 66).

Твердження ОСОБА_1 про те, що наданий відповідачем перелік осіб, ознайомлених із наказом, свідчить про ознайомлення із іншим наказом, а не наказом № 31-аг, спростовуються матеріалами справи та наданими відповідачем копіями документів.

Відповідно до пояснень начальника відділу № ЛМГ Колеснікова В.А. від 19 травня 2020 року він після виходу з відпустки вносив дані в книгу рубок за квітень місяць і при аналізі закінчених рубок виявив випадки, що ділянки, на яких рубка закінчена, акти огляду не складались, інформація про закінчення рубок не надавалась, чим порушено вимоги наказу № 31-аг (т. 1 а.с. 90).

Згідно із пунктом 1.5.1 посадової інструкції Лісничого (код КП 1221.2), затвердженої директором ДП «Уманське лісове господарство» 01 грудня 2011 року, документами, що регламентують діяльність лісничого, є: законодавчі та нормативні акти стосовно роботи, що виконується, статут підприємства, накази і розпорядження директора, правила внутрішнього трудового розпорядку, посадова інструкція лісничого (т. 1 а.с. 71).

Наказом № 255-аг від 01 вересня 2020 року за невиконання п. 1 наказу Державного підприємства «Уманське лісове господарство» від 22 січня 2020 року № 31-аг щодо своєчасного інформування лісничими про закінчення на ділянках заготівлі деревини, що стало наслідком несвоєчасного забезпечення участі закріплених підприємством за підрозділами спеціалістів для огляду закінчених ділянок заготівлі деревини в Потаському лісництві, чим порушено функціональні обов`язки п. 1.5.1 посадової інструкції лісничого, на підставі цього наказу та наказу № 173-аг від 25 травня 2020 року оголошено догану.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем було порушено вимоги п. 1.5.1 посадової інструкції та наказу № 31-аг від 22 січня 2020 року, відповідачем правомірно було застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно із матеріалами справи ОСОБА_1 із 21 травня 2020 року по 31 серпня 2020 року перебував у щорічній відпустці та на лікарняному (т. 1 а.с. 68-70). Отже наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення, вказані у наказі № 173-аг від 25 травня 2020 року, винесено 01 вересня 2020 року (у перший робочий день після відпустки) в межах строку, визначеного статтею 148 КЗпП України.

Щодо законності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом № 256-аг від 01 вересня 2020 року, колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до вказаного наказу ОСОБА_1 було оголошено догану і поставлено питання про відповідність займаній посаді за неналежну організацію з проведення робіт по відмежуванню лісосік, визначених в п. 3.1. та відведення лісосік з порушенням пунктів 4.5, 4.6 «Методичних вказівок з ведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держкомлісгоспу», затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 22 листопада 2010 року № 508, що стало наслідком незадовільного виконання робіт з відведення і таксації лісосік та розходження даних перевірки більше, ніж на 10 % по ліквідному запасу на лісосіці та 15 % по діловій деревині, чим порушено вимоги вказаних Методичних вказівок, та за систематичне невиконання пунктів 3.4, 3.18 посадової інструкції лісничого щодо не проведення оглядів місць рубань і заготовленої деревини та іншої продукції, послаблення контролю за охороною лісів від самовільних рубок, що стало за можливе вчинення невстановленими особами на території Потаського лісництва протягом року, двох незаконних рубок, чим підприємству завдано збитків на загальну суму 1,9 млн. грн., а також на підставі наказу № 174-аг від 26 травня 2020 року (т. 1 а.с. 61).

Згідно із наказом № 174-аг від 26 травня 2020 року у зв`язку із неодноразовими вимогами про вирубку 50 метрової охоронної зони по периметру військової частини НОМЕР_1 Потаського лісництва на лісничого ОСОБА_1 було покладено роботу по проведенню відводів під іншу рубку запланованих ділянок. З метою перевірки на декількох ділянках були зроблені контрольні переліки, що показали суттєві розходження. З метою встановлення достовірних даних, контрольними переліками було охоплено 9 ділянок. Порівняння було проведено до відомості інших рубок, яка була сформована на підставі матеріалів лісництва і затверджена УДПЛВО «Київська лісовпорядна експедиція». Лісництво провело повторно переліки на більшості ділянок у травні 2020 року і якщо їх порівняти з контрольними, то у більшості випадків розходження більше допустимої норми. Крім того протягом останнього року в підрозділі виявлено дві великі самовільні рубки загальною масою понад 200 м3 зі шкодою лісовому господарству понад 1,9 млн. грн. Одна із самовільних рубок виявлена 28 квітня 2020 року, лісопорушник не встановлений. Службове розслідування «по гарячих слідах» лісничим з лісовою охороною не проведене. Також виявлено випадок невірного визначення межі (т. 1 а.с. 63).

Згідно із рапортом начальника відділу п/г ОСОБА_5 від 22 травня 2020 року, під час проведення передачі Потаського лісництва спеціалістами лісового відділу були проведені контрольні переліки ділянок іншої рубки, які показали недопустимі розходження з матеріалами лісництва, крім того, виявлено випадок неправильного визначення меж земельних ділянок квартал 46 вділи 1 і 3, ділянки остовплені без відповідних написів (т. 1 а.с. 91).

Відповідно до пунктів 3.4., 3.18 посадової інструкції лісничого, лісничий організовує виконання лісокультурних та інших лісогосподарських робіт, профілактичних протипожежних заходів з охорони лісів від самовільних рубань, робіт із захисту лісів від шкідників та хвороб, лісо насіннєвої справи, побічних лісових користувань, підсобного сільського господарства, відведення лісосік та відпуск лісу на пні; проводить огляд місць рубань і заготовленої деревини та іншої продукції лісу.

Згідно із пунктом 3.1. Методичних вказівок з ведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держкомлісгоспу, затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 22 листопада 2010 року № 508, роботи з відмежування лісосік включають: огляд ділянки на предмет доцільності проведення запланованого заходу; прорубування візирів, за винятком сторін, що мають чітко визначені на місцевості розмежувальні лінії; встановлення лісогосподарських стовпів та пікетних кілків; відмежування неексплуатаційних ділянок в межах лісосіки; промірювання межових ліній, вимірювання румбів (кутів) між ними або встановлення координат точок повороту при використанні приладів глобальної системи позиціонування (GPS); прив`язка до квартальних стовпів або інших постійних орієнтирів, які позначені у матеріалах лісовпорядкування.

У пунктах 4.5.-4.6. Методичних вказівок визначено, що при обліку деревини за площею і за кількістю дерев, що призначені у рубку, проводиться перелік дерев з обміром їхніх діаметрів на висоті 1,3 м і поділом за породами, ступенями товщини, а також категоріями технічної придатності.

Діаметр вимірюється перпендикулярно поздовжній осі стовбура.

Розгалужені дерева (з розгалуженням нижче 1,3 м) та стовбури, що ростуть з одного пенька слід обліковувати як окремі дерева.

Якщо на висоті 1,3 м є будь-яка нерівність стовбура, яка заважає проводити вимірювання, то діаметр встановлюється як середньозважене значення між рівновіддаленими від висоти 1,3 м нижнім і вищим замірами.

Якщо на висоті 1,3 м стовбур має неправильно циліндричну форму (наприклад, дерева, що вийшли з підсочування), діаметр встановлюється як середньозважене між замірами у двох взаємно перпендикулярних напрямках.

На схилах та у дерев з кореневими підпірками діаметр вимірюється на висоті 1,3 м над землею з підвищеного боку.

Дерева розподіляють за технічною придатністю на:

ділові - дерева, в яких загальна довжина ділової частини (лісоматеріали круглі, крім дров і дров`яної деревини для технологічних потреб) у нижній половині стовбура становить 6,5 м і більше, а в дерев заввишки до 20 м - не менше однієї третини їхньої висоти;

напівділові - дерева з протяжністю ділової частини у нижній половині стовбура від 2 до 6,5 м;

дров`яні - дерева з протяжністю ділової частини у нижній половині стовбура менше 2 м.

Пошкоджені в нижній частині стовбури дерев, якщо пошкодження не розповсюджується вище 2,5 м від комлевої частини, відносяться до ділових за умови, що довжина ділової частини залишається не менше 6,5 м.

Посилання скаржника на те, що Методичні вказівки з ведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держкомлісгоспу, затверджені наказом Державного комітету лісового господарства України від 22 листопада 2010 року № 508, втратили чинність у зв`язку із скасуванням наказом Державного агентства Лісових ресурсів України № 9 від 21 січня 2013 року «Про затвердження Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України», спростовуються тим, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 272 від 25 вересня 2013 року визнано таким, що втратив чинність наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 21 січня 2013 року № 9. Дані обставини також встановлено, зокрема, і Верховним Судом у постанові від 28 вересня 2021 року під час розгляду справи № 817/2357/16.

ОСОБА_1 накази відповідача № 173-аг від 25 травня 2020 року та 174-аг від 26 травня 2020 року не оскаржував.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що наказ № 256-аг від 01 вересня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення, вказані у наказі № 174-аг від 26 травня 2020 року, є законним та обґрунтованим, що доведено матеріалами справи.

Винесення наказу № 256-аг 01 вересня 2020 року після виходу ОСОБА_1 із відпустки, відповідає вимогам статті 148 КЗпП України щодо строку застосування дисциплінарного стягнення.

Із наказами № 173-аг від 25 травня 2020 року та № 174-аг від 26 травня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився 01 вересня 2020 року, про що свідчить його підпис, та вказав про незгоду із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення (т. 1 а.с. 62-63).

Крім того 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення з приводу незгоди із наказами № 173-аг від 25 травня 2020 року та № 174-аг від 26 травня 2020 року (т. 1 а.с. 73-74).

Із наказами № 255-аг та 256-аг від 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 також ознайомився 01 вересня 2020 року та висловив свою позицію щодо незгоди з наказами (т. 1 а.с. 60-61).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що накази № 255-аг та 256-аг від 01 вересня 2020 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани винесені відповідачем відповідно до чинного законодавства, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про їх скасування задоволенню не підлягають.

Разом з тим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності наказу ДП «Уманське лісове господарство» № 143-к від 10 вересня 2020 року про звільнення позивача із роботи.

Так, згідно із вказаним наказом ОСОБА_1 , лісничого Потаського лісництва, 10 вересня 2020 року звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для звільнення з роботи вказано: наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; наказ від 01 вересня 2020 року № 256-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; згода профспілкового комітету (протокол № 4 від 08 вересня 2020 року); рішення колегії Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09 вересня 2020 року (т. 1 а.с. 59).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством, і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника, що випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків, і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Для підтвердження вини працівника роботодавцю необхідно не лише провести внутрішнє розслідування, а й зажадати та проаналізувати письмові пояснення працівника на підставі статті 149 КЗпП, врахувати всі обставини проступку.

Якщо працівник відмовився від пояснень, комісією роботодавця за участю представника виборного органу первинної профспілкової організації підприємства (якщо цей працівник є членом профспілки) у складі не менше трьох осіб складається відповідний акт. У ньому зазначаються обставини, за яких працівник відмовився написати пояснення, та факт усного роз`яснення працівникові правових наслідків через порушення ним трудової дисципліни.

Безпосередній керівник порушника повинен написати на ім`я роботодавця службову записку, в якій об`єктивно викласти фактичні обставини справи та пропозиції щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також додати відповідні документи, які підтверджують факт порушення. Це має визначатися функціональними обов`язками керівника структурного підрозділу.

Із наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи вбачається, що останнім допущено систематичне невиконання покладених на нього посадових обов`язків, встановлені наказами від 01 вересня 2020 року № 255-аг та від 01 вересня 2020 року № 256-аг, якими вже притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неправомірного застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани та звільнення до порушень посадових обов`язків, встановлених наказами від 01 вересня 2020 року № 255-аг та № 256-аг, які видані з урахуванням наказів від 25 травня 2020 року № 173-аг та від 26 травня 2020 року № 174-аг. Доказів порушення ОСОБА_1 посадових обов`язків після притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани вказаними наказами, матеріали справи не містять, тому відповідачем незаконно застосовано щодо ОСОБА_1 одночасно два види дисциплінарної відповідальності, визначеної статтею 147 КЗпП України.

У зв`язку з наведеним наказ № 143-к від 10 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лісничого посадського лісництва за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, підлягає до скасування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині скасування наказу про звільнення, суд першої інстанції вказав, що до винесення наказів про оголошення ОСОБА_1 доган 01 вересня 2020 року, у позивача були відсутні будь-які дисциплінарні стягнення, що свідчить про відсутність систематичного невиконання трудових обов`язків. Крім того, не зрозуміло коли було виявлено порушення, а звільнення відбулось 10 вересня 2020 року.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими. Так, судом не враховано, що в матеріалах справи міститься наказ № 159-аг від 03 липня 2019 року, яким за невиконання наказу по підприємству № 146-аг від 14 червня 2019 року про проведення раптової ревізії обходу № 9 та передачі обходу, недостатній контроль за роботою лісової охорони лісництва лісничому Потаського лісництва ОСОБА_1 оголошено догану (т.1 а.с. 64). Дана догана не була оскаржена позивачем у встановленому законом порядку та була дійсною на момент винесення наказів від 25 травня 2020 року № 173-аг та від 26 травня 2020 року № 174-аг.

Встановлені апеляційним судом обставини щодо дати виявлення порушень позивачем посадових обов`язків, вказаних у наказах 01 вересня 2020 року № 255-аг та № 256-аг, викладені вище, тому твердження суду першої інстанції про неможливість встановлення зазначених дат є безпідставними.

Враховуючи наведене, оскільки судом першої інстанції задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення № 143- к від 10 вересня 2020 року з інших підстав, ніж викладено у даній постанові апеляційного суду, рішення суду в цій частині підлягає до зміни у його мотивувальній частині.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про необґрунтоване винесення наказу про звільнення позивача з роботи, позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення останнього на роботі також підлягають до задоволення, а рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача, апеляційний суд виходить із наступного.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Крім того, положеннями статті 241-1 КЗпП України передбачено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений з посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України наказом ДП «Уманське лісове господарство» від 10 вересня 2020 року № 143-к.

У період з 21 травня по 31 серпня 2020 року позивач перебував у відпустці та на лікарняному.

Отже, останні два календарні місяці роботи позивача, які передували його звільненню і в які останній працював (без врахування періоду відпустки та тимчасової непрацездатності), є березень та квітень 2020 року.

Під час розгляду справи апеляційним судом було витребувано у відповідача довідку про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату у березні-квітні 2020 року.

Згідно із довідкою ДП «Уманське лісове господарство» № 1369/03 від 06 грудня 2021 року у березні 2020 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату в розмірі 4566,67 грн за 21 робочий день, фактично відпрацьовано 7 робочих днів; у квітні 2020 року нараховано заробітну плату у розмірі 6523,81 грн за 21 робочий день, фактично відпрацьовано 10 робочих днів (т. 2 а.с. 141).

Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 652,38 грн ((4566,67+6523,81) / (7+10)).

Враховуючи наведене, розмір середнього заробітку, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за період з 10 вересня 2020 року по 30 грудня 2020 року становить 50885,64 грн.

Висновки суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, завданої незаконним звільненням з роботи, та визначення її розміру колегія суддів вважає обгрунтованими, тому рішення суду в цій частині слід залишити без змін.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства «Уманське лісове господарство» слід задовольнити частково; рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року в частині визнання незаконними та скасування наказів ДП «Уманське лісове господарство» № 255-аг від 01 вересня 2020 року та № 256-аг від 01 вересня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани та стягнення з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі 95482,14 грн, - скасувати; прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів ДП «Уманське лісове господарство» № 255-аг від 01 вересня 2020 року та № 256-аг від 01 вересня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани залишити без задоволення; змінити мотивувальну частину рішення суду в частині визнання незаконним та скасування наказу № 143-к від 10 вересня 2020 року ДП «Уманське лісове господарство» про звільнення ОСОБА_1 з посади лісничого Потаського лісництва, виклавши її в редакції даної постанови; стягнути з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 50885 гривень 64 коп., з відрахуванням із цієї суми при її виплаті належних до сплати податків та обов`язкових платежів. В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Уманське лісове господарство» задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року в частині визнання незаконними та скасування наказів ДП «Уманське лісове господарство» № 255-аг від 01 вересня 2020 року та № 256-аг від 01 вересня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани та стягнення з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі 95482,14 грн, скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів ДП «Уманське лісове господарство» № 255-аг від 01 вересня 2020 року та № 256-аг від 01 вересня 2020 року про оголошення ОСОБА_1 догани залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення суду в частині визнання незаконним та скасування наказу № 143-к від 10 вересня 2020 року ДП «Уманське лісове господарство» про звільнення ОСОБА_1 з посади лісничого Потаського лісництва, виклавши її в редакції даної постанови.

Стягнути з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 50885 гривень 64 коп., з відрахуванням із цієї суми при її виплаті належних до сплати податків та обов`язкових платежів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 27 січня 2022 року