Справа № 944/6719/21
Провадження №6/944/6/22
УХВАЛА
24.01.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Білецької М.О.
з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові подання державного виконавця Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кіт П.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України,

в с т а н о в и в :
03.12.2021 державний виконавець Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кіт П.В. звернувся в суд із поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України.
В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Яворівському РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) перебуває виконавче провадження №65052140 по примусовому виконанню виконавчого листа №460/584/14-ц від 03.02.2021, виданого Яворівським районним судом Львівської області. Держаним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», 09.04.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку, однак божник рішення в добровільному порядку не виконав. В ході виконання виконавчого листа, державним виконавцем подано запит в реєструючі установи, щодо наявності у боржника доходів або зареєстрованого на праві власності за боржником майна. Згідно відповіді ДПСУ у боржника відкрито банківські рахунки, проте кошти на них відсутні. Зазначає, що боржник від виконання виконавчого листа ухиляється, на виклик державного виконавця не з`являється, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку нерухомого та рухомого майна виявилися безрезультатними.
Просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених рішеннями суду.
Відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України суд розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
В судове засідання державний виконавець Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кіт П.В. не з`явився.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності державного виконавця, без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
У відповідності до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1997) кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захистуздоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).
У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013) Європейський суд з прав людини застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон в зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі Європейський суд з прав людини визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто, лише в зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.
Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, який ухиляється від обов`язку виконання судового рішення.
Судом встановлено, що на виконанні у Яворівському ВДВС у Яворівському районі Львівській області ЗМУ МЮ (м.Львів) перебуває виконавче провадження №65052140 з виконання виконавчого листа №460/584/14-ц, виданого 03.02.2021 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу в розмірі 1594,75 грн. та судового збору в розмірі 1921 грн.
Як вбачається з матеріалів подання, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі можливі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на виконання рішення суду. Також не надано доказів того, що боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Крім цього державним виконавцем не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, умисно ухиляється від виконання, покладених на нього зобов`язань по сплаті боргу.
Суд звертає увагу, що в матеріалах подання міститься два виклики боржника до державного виконавця, однак кому саме такі надсилались, та чи такі отримував боржник ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.
Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, державний виконавець не вчинив усіх необхідних дій, передбачених законодавством, спрямованих на виконання виконавчого листа та факту ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань, не довів.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до ОСОБА_1 обмеження конституційних прав, а саме - тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.33 Конституції України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, ст.ст. 81, 247, 260-261, 441, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кіт П.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя М.О. Білецька