Справа №:755/1404/21
Провадження №: 2-п/755/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку та перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по цивільній справі № 755/1404/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 28.12.2021 рокузвернувся до суду із заявою про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по цивільній справі № 755/1404/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 14.06.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/1404/21 ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» стягнуто заборгованість у розмірі 46 520 грн. 19 коп., судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 800 грн. 00 коп., а всього 50 590 грн. 19 коп.

Заявник вказує, що рішення у справі № 755/1404/21 було отримано ОСОБА_1 10.12.2021 року у Дніпровському районному суді м. Києва, у зв`язку із чим він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а саме до 30.12.2021 року.

Зазначає, що викладені позивачем у позовній заяві обставини неправдиві та направленні на введення суду в оману. Позивачем в позовній заяві не було зазначено про повну сплату ОСОБА_1 внесків на утримання будинку. Період заборгованості з 2016 року по 2018 рік позивачем був зазначений з метою приховування розміру сум нарахованих за опалення. Питання несплати виникло не із внесків по утриманню будинку, оскільки насправді ОСОБА_1 відмовляється сплачувати перевищені платежі за опалення, які безмірно та безпідставно нараховані позивачем за той час поки ОСОБА_1 не було укладено договору з ТОВ «Євро-Реконструкція», яке являється постачальником теплової енергії.

Також вказує, що рахунки щодо спожитих комунальних послуг, окрім тих, що безпідставно нараховані, сплачені належним чином та в повному обсязі, натомість позивачем не було надано доказів несплати ОСОБА_1 саме внесків на утримання будинку, доказів виникнення заборгованості за період з 2016 року по 2018 рік, доказів надання ОСББ «Стародарницький» та отримання ОСОБА_1 комунальних послуг саме на суму, яка визначена в позові як борг.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3. підтримала заяву.

Представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність та пропущення відповідачем строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Вивчивши заяву, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

У поданій заяві представник відповідача просить поновити строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду відповідачем було отримано 10.12.2021 року в Дніпровському районному суді м. Києва.

Вирішуючи питання можливості поновлення відповідачу строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, суд приймає до уваги наступне.

Положеннями ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу (ч. 1 ст. 283 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Як убачається із довідкового листа до справи, копія рішення відповідачем була отримана у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва 10.11.2021 року, що спростовує доводи відповідача про отримання ним копії рішення 10.12.2021 року.

Враховуючи фактичну дату отримання відповідачем копії рішення суду, виходячи з відомостей наявних в матеріалах справи, заява про перегляд заочного рішення із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд могла бути подана до суду у строк до 30.11.2021 року включно, натомість заява була подана лише 28.12.2021 року.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року по справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16.12.2019 року по справі № 286/1130/13-ц акцентував увагу на тому, що безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Поважних причин, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання заяви про перегляд заочного рішення, починаючи з 10.11.2021 року, тобто дня отримання відповідачем копії заочного рішення, заява про перегляд заочного рішення не містить, доказів на підтвердження неможливості подачі заяви про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк відповідачем не надано, у зв`язку із чим заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

09 листопада 2021 року Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 214/5505/16 викладено правовий висновок, що кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, тому немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України. Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3. про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відсутні, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по цивільній справі № 755/1404/21 за позовом ОСББ «Стародарницький» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 287, 288 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по цивільній справі № 755/1404/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 25 січня 2022 року.

Суддя