Справа № 703/3264/21
10 січня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лук`яненко Галина Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди (збитків), завданих дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди
06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лук`яненко Г.О., звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість заподіяного матеріального збитку, непокритого страховою сумою у розмірі 2600 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та судові витрати пов`язані з розглядом справи.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивач деякий час не мала змоги використовувати автомобіль, була змушена витрачати час для відновлення порушеного права, в зв`язку з чим вважає, що їй завдана моральна шкода. При визначення розміру моральної шкоди позивач виходить з того, що вона зазначала значної емоційної напруги та стресу, оскільки в автомобілі знаходився її чоловік ОСОБА_3 , який має інвалідність ІІ групи, автомобіль був суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який їй довелося самостійно вишукувати гроші, через що вона тривалий час не могла спокійно спати вночі, їй довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, замість перебування на роботі повинна була вирішувати питання щодо ремонту автомобіля, в зв`язку з чим оцінює моральну шкоду у сумі 5000 гривень. З врахуванням викладених обставин, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 01 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лук`яненко Г.О. у судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Письмових пояснень щодо позову до суду не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію сторони позивача, яка висловлена у заяві представника позивача про розгляд справи без її та позивача участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно ч.1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 27 вересня 2018 року є власником автомобіля «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 (а.с.13).
Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2021 року у справі №703/1191/21, яка набрала законної сили 29 червня 2021 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 близько 13 години 20 хвилин 08 квітня 2021 року в м. Сміла по вулю Незалежності, 92, керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , та після зупинки автомобіля, останній самовільно почав рухатися та здійснив наїзд на автомобіль «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв без руху, чим порушено п.15.7 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.18).
Вказаною постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення (а.с.18).
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8137080 від 12 червня 2020 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mersedes Benz-207», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «УПСК». Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260000 гривень; шкоду, заподіяну майну - 130000 гривень; франшиза - 2600 гривень (а.с.20).
Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про страхове відшкодування завданої їй шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини водія ОСОБА_2 , 08 квітня 2021 року за участі забезпеченого автомобіля «Mersedes Benz-207», д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, матеріальна шкода, яка завдана позивачу ОСОБА_1 внаслідок пошкодження її автомобіля у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , відшкодована ПрАТ «УПСК» за вирахуванням суми франшизи, яка, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8137080 від 12 червня 2020 року, становить 2600 гривень 00 копійок.
Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно ст.9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до п.36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь вартості заподіяного матеріального збитку, непокритого страховою сумою, у розмірі 2600 гривень 00 копійок, що є сумою франшизи, яка не відшкодовується страховиком, є обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Крім того, як стверджує позивач ОСОБА_1 , внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді її автомобіля їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 5000 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч.3 ст.23 ЦК України, ящо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.д.), які випробував позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до практики ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).
Відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.
Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №216/3521/16-ц у постанові від 01 вересня 2020 зробила висновок, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства у сукупності із фактичним обставинами даної справи, суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, було завдано моральної шкоди, яка полягає в стражданнях від пошкодження її майна, переживаннях у зв`язку з перебуванням в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди її чоловіка ОСОБА_3 , який є інвалідом ІІ групи, докладанні додаткових зусиль для відновлення свого майна, захисту порушених прав, організації свого порушеного звичного способу життя, оскільки автомобіль є необхідним засобом пересування та використання в щоденному побуті, в зв`язку з чим належним розміром відшкодування позивачу у даній справі завданої йому моральної шкоди буде сума коштів в розмірі 5000 гривень, яка належним чином відповідатиме рівню її моральних страждань внаслідок пошкодження належного їй майна, засадам розумності та справедливості, та підлягає стягненню з відповідача.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь моральної шкоди у сумі 5000 гривень 00 копійок є обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.
Крім того, згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
30 серпня 2021 року між адвокатським бюро «Галина Лук`яненко» та ОСОБА_1 укладеного договір про надання правової допомоги з відшкодування матеріальних збитків, завданих при ДТП (а.с.28).
Відповідно до п.3.1 вказаного договору, вартість послуг бюро розраховується почасово по факту їх надання та оформлюється відповідним документом. Вартість однієї години роботи визначена сторонами в сумі 1000 гривень.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, у позовній заяві ОСОБА_1 викладено попередній розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого, остання, з метою підготовки позовної заяви, укладено з адвокатом договір про надання правничої допомоги, яким вчинено ряд дій та складено ряд процесуальних документів, в зв`язку з чим нею понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 гривень, при цьому вказала, що в подальшому захист її прав під час розгляду справи позовної заяви у суді буде здійснювати адвокат, в зв`язку з чим нею будуть понесені додаткові витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги.
Згідно детального опису робіт від 29 листопада 2021 року до договору про надання правової допомоги від 30 серпня 2021 року про надання правової допомоги у судовій справі №703/3264/21 (консультації, підготовка документів, представництво інтересів в суді), клієнту були надані такі послуги: 1. Проведено усну консультацію клієнта на предмет стягнення матеріального збитку при ДТП та моральної шкоди, витрачений адвокатом час (години) - 0,5, вартість 500; 2. Ознайомлення з матеріалами судової справи №703/1191/20, витрачений адвокатом час (години) - 0,5, вартість 500; 3. Вивчення та правовий аналіз судової практики і законодавства в рамках стягнення матеріального збитку при ДТП та моральної шкоди, витрачений адвокатом час (години) - 0,5, вартість 500; 4. Адвокатський запит до ПрАТ «УПСК», витрачений адвокатом час (години) - 0,5, вартість 500; 5. Складено за завданням клієнта позовну заяву, здано до суду, витрачений адвокатом час (години) - 3, вартість 3000. Загальна вартість виконаних послуг (гонорар) - 5000 гривень (а.с.42).
Відповідно до квитанції до прибуткового кассового ордера №17 від 04 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 сплатила адвокатському бюро «Галина Лук`яненко» за договором про надання правової допомоги від 30 серпня 2021 року кошти у сумі 5000 гривень (а.с.41).
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтвердження витрати позивача на правову допомогу адвоката Лук`яненко Г.О. у розмірі 5000 гривень 00 копійок є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, наданими адвокатом обсягом послуг під час підготовки позовної заяви, затраченим часом на надання правничої допомоги під час судового розгляду справи, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим, з врахування ч.1 ст.141 та ч.3 ст.142 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4, 5, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лук`яненко Галина Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди (збитків), завданих дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Третя особа - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко