Справа № 209/4196/21
Провадження № 2/209/392/22
"13" січня 2022 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
В листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу ВЕС №060114, реєстровий номер 5785 від 17.10.2006 посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. належить квартира АДРЕСА_2 . Згідно довідки про склад сім`ї № 001139761 від 12.10.2021 року, виданої спеціалістом з обслуговування населення ТОВ «Абонент XXI» Горловою О.І., зареєстровані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (син). Однак, ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад шість років, а саме з 2014 року без поважних причин, про що комісією в складі техніків КП КМР «ДОБРОБУТ» Жданова А.А. та Бруснік Н.О. складено Акт № 532 про не проживання від 18.10.2021 року. Відповідач в 2014 році виїхав з України до Росії і вже більше шести років не повертався. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. Реєстрація відповідача порушує її право на вільне володіння розпорядження і користування майном. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.
Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2006 року, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю., копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6, 7).
Згідно довідки про склад сім`ї № 001139761 від 12.10.2021 року, виданої спеціалістом з обслуговування населення ТОВ «Абонент XXI» Горловою О.І., зареєстровані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (син) (а.с.8).
Згідно Акту № 532 про не проживання КП КМР «Добробут» від 18.10.2021 року, за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає з 2014 року та по теперішній час, про що підтверджують сусіди (а.с.9).
Згідно змісту позову, угоди між позивачем і відповідачем про безоплатне чи платне користування жилим приміщенням нема. Реєстрація відповідача порушує право позивача, як власника квартири, розпорядитися належним йому майном.
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що відсутність відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 є наслідком втрати права користування цим житловим приміщенням, відсутні будь-які угоди про порядок користування цим приміщенням відповідачем, тому перебування його на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню ним у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 272, 280-283 ЦПК України, суд
Позовну ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 13.01.2022 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Т.О. Решетник