Справа № 127/8419/21
Провадження 2/127/1481/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі: секретаря Горденко Г.О.,

представників позивача - адвокатів: Мишковської Т.М.,

та Бондарчука В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Мотилюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за загальними правилами позовного провадження, в залі суду м. Вінниці, заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Антонюка В.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

26.01.2022 року відповідач ОСОБА_1 , подав заяву про відвід судді Антонюка В.В., яка мотивована тим, що суддею було неодноразово продемонстровано упереджене ставлення до нього, як учасника процесу та до його представника. Одночасно було продемонстровано прихильне та лояльне ставлення до іншої сторони, що в цілому вказує на необ`єктивність по справі та упередженість щодо нього.

Суд, заслухавши зміст заяви відповідача, позицію його представника та думку представників позивача, ознайомившись із заявою про відвід судді та матеріалами цивільної справи, зважає на таке: Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Статтею 2 ЦПК України визначено, як мету цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам «Права на справедливий судовий розгляд», які закріплені в ст..6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року.

«Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення Європейського суду з прав людини у справі « Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Проте, при розгляді справи жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставин, судом не встановлено.

З аналізу заяви про відвід вбачається, що відповідач не стільки вказує на упередженість чи необ`єктивність судді під час розгляду вказаної цивільної справи, скільки на невпевненість у постановленні рішення на користь відповідача, що і зумовило внесення на розгляд суду клопотання про відвід головуючого по справі.

Разом з тим, заява про відвід головуючого судді розглядається як тиск на суддю, який приймає передбачені законом міри для швидкого, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Крім того, суд звертає увагу на те, шо відповідачем ОСОБА_1 , 02.08.2021 року вже подавалась заява про відвід судді Антонюка В.В., в якій зазначались інші підстави для відводу і яку представник відповідача - адвокат Мотилюк О.В. у судовому засіданні, яке мало місце 01.12.2021 року - не підтримав та просив не розглядати.

Згідно положень «Бангалорських принципів поведінки судді», що ухвалені резолюцією №2006 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, допускається самовідвід (відвід) судді у тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Право сторін на справедливий суд закріплений у нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо длянього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Не зважаючи на те, що факти наведені в заяві не є обґрунтованими та не відповідають дійсності (не свідчать про будь-яку побічну чи пряму зацікавленість головуючого по справі у результатах її розгляду), проте з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для відповідача, щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, та враховуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477, відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та практику Європейського Суду як джерело права, суд приходить до висновку, що з метою попередження в подальшому безпідставних заяв та скарг на необ`єктивність та упередженість головуючого в розгляді даної справи, що призводить до затягування судового розгляду справи, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в його рішеннях у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ), з приводу недовіри суду, вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід головуючого, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

На підставі викладено, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.33, 36, 40, 41, 258-259, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Антонюка В.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Цивільну справу № 127/8419/21 передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення іншого судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.01.2022 року.

Суддя: