ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 січня 2022 року

м. Харків

справа № 953/21846/20

провадження № 22-ц/818/804/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Третяк Оксани Олександрівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року в складі судді Колесник С.А.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 24 405,76 грн, 3 % річних - 2 302,73 грн, інфляційні втрати - 4 371,75 грн та 2 102,00 грн судового збору.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає позивач, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує зазначені послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 24 405,76 грн, яку позивач просив стягнути з урахування 3 % річних в розмірі 2 302,73 грн та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати отриманих послуг в розмірі 4 371,75 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року в задоволенні позову ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає позивач, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує вартість послуг з газопостачання природного газу, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 24 405,76 грн. З підстав, передбачених статтею 625 ЦПК України, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» має право на стягнення з відповідачки 3 % річних в розмірі 2 302,73 грн та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати отриманих послуг в розмірі 4 371,75 грн. Однак вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за надання послуг з постачання природного газу за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2017 року включно задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якого просила ОСОБА_1 в судовому засіданні. Оскільки 04 грудня 2017 року відбулося відключення газових приладів у домоволодінні відповідачки, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за надання послуг з постачання природного газу за період з грудня 2017 року по листопад 2020 року також не підлягають задоволенню. Оскільки позов в частині вирішення спору про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання не підлягають задоволенню, правові підстави для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відсутні.

03 серпня 2021 року Третяк Оксана Олександрівна - представник ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними доводам позовної заяви.

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Третяк О.О. - представника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників за наявними у ній матеріалами з підстав, передбачених частиною першою статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: , АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради (а. с.14).

ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою, які надає ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з наданим розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2017 року становить 24 066,29 грн (а. с. 4).

04 грудня 2017 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відключено від системи газопостачання, що підтверджується актом ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про відключення газоспоживаючих приладів (а. с. 37).

Доказів про відновлення газопостачання домоволодіння ОСОБА_1 суду не надано.

24 травня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про застосування до позовних вимог ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» строку позовної давності (а. с. 38).

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу».

Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

ТОВ «Харківгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області. На ТОВ «Харківгаз Збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» від 31 грудня 2015 року № 156.

Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 4 розділу III Правил постачання природного газу - для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природній газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Фактом згоди про приєднання відповідачки до умов договору є нерегулярні сплати відповідно до розрахунку заборгованості.

Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7, частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтями 526 - 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Встановлено, що останній платіж ОСОБА_1 здійснила 01 січня 2017 року.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , які надає позивач, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2017 року за надані послуги.

Однак, з урахуванням клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за постачання природного газу за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2017 року в розмірі 24 066,29 грн.

Оскільки 04 грудня 2017 року відбулося відключення газових приладів у домоволодінні відповідачки, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за надання послуги з постачання природного газу за період з грудня 2017 року по листопад 2020 року задоволенню також не підлягають.

У зв`язку з відмовою в стягненні з відповідачки заборгованості за послуги з газопостачання природного газу, які надає позивач, правові підстави для стягнення на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат також відсутні.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, ч. 1 ст. 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Третяк Оксани Олександрівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 січня 2022 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова