ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/292/22 Справа № 197/1061/20 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, яке ухвалено суддею Леонідовою О.В. в смт. Широке Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 вересня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , треті особи Широківська селищна рада, Широківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання, визнання спадкоємцем, надання права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його пасинок ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.24), Ѕ частки земельної ділянка площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) під житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26), земельна ділянка площею 14,8066 гектарів в межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, Державний акт, серії III-ДП №011345, виданий на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської ради народних депутатів Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05.07.1999 року, зареєстрований 17 грудня 1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області за Шр №1940 (а.с.27), 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 5,050 гектарів, розташованої на території Широківської селищної ради Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до права на спадщину за законом

Позивач проживав з померлим ОСОБА_5 та його матір`ю ОСОБА_6 (його законною дружиною) більше 53 років. В 1987 році його прийомний син ОСОБА_5 отримав травму, йому встановлена інвалідність, проходив лікування, потребував стороннього догляду, цей догляд надавав він і його дружина. Після смерті дружини з ІНФОРМАЦІЯ_9 позивач та його прийомний син ОСОБА_5 проживали разом, він здійснював за сином догляд, оскільки в ОСОБА_5 не працювала ліва рука, нога, він не міг сам себе обслуговувати.

Згідно листа Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в видачі свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_1 відмовлено, в зв`язку зі зверненням до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини за законом доньки померлого ОСОБА_4 , яка надала документи, що підтверджують їх родинні зв`язки.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд, встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 25 липня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати право на спадкування із спадкоємцями першої черги.

Рішенням Широківський районний суд Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 25 липня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального права просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог в наданні права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті його пасинка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцями першої черги, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Зокрема, вказують на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в критичні періоди свого життя, ОСОБА_5 напряму залежав від своїх батьків та потребував не тільки стороннього догляду за собою, але й іншої різнобічної допомоги в самообслуговуванні, в тому числі також постійної та значної за розміром матеріальної підтримки як на лікування та відновлення стану свого здоров`я, так і на подальше його постійне підтримання в задовільному стані. І таку допомогу ОСОБА_5 на протязі всього свого життя отримував виключно від своєї родини, а саме вітчима, позивача у цій справі ОСОБА_1 , та його матері - ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт реєстрації на ім`я спадкодавця транспортного засобу (квадроциклу), марки МІІЗТАИО МТ2002Н-4У, 2018 року випуску, як і наявність на дату смерті останнього залишків належних йому грошових коштів на банківських депозитних рахунках в національній валюті України, не лише не спростовує, а навпаки підтверджує належне виконання позивачем свого сімейного обов`язку як щодо здійснення догляду за ОСОБА_5 , протягом всього періоду перебування останнього в безпорадному стані, так і одночасного надання йому достатньої матеріальної допомоги протягом тривалого часу.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 жодної участі як в безпосередньому догляді, так і матеріальному утриманні чи наданні своєму батькові-інваліду ОСОБА_5 за його життя будь-якої іншої допомоги, не приймала, в будинку де той постійно мешкав ніколи не була та його не провідувала, фізичними та життєвими проблемами останнього, в тому числі і пов`язаними з його інвалідністю, не переймалася.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача -адвокат Запєвалова Т.В. зазначає, що проживання позивача зі спадкодавцем по день його смерті, не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог. Надані позивачем докази не підтверджують безпорадного стану спадкодавця, у зв`язку з чим просить відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Горовенко С.В., який кожен окремо підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги та наданого відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 25 липня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: будинок АДРЕСА_1 та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

В свідоцтві про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком зазначено: ОСОБА_7 , мати зазначено: ОСОБА_8 (а.с.19).

27.07.1968 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав шлюб з ОСОБА_9 , місце реєстрації Дворєц щастя м. Первомайська Луганської області, актовий запис №125 від 27.07.1968 (а.с.10).

Згідно довідки ЛТЕК від 10.03.1992 Сер.ВТЭ-29 №0415561 ОСОБА_10 1962 року народження, встановлено 1 групу інвалідності, загальне захворювання, потребує стороннього догляду, може бути працевлаштований в спеціально створених умовах (а.с.15).

В довідці управління соціального захисту населення Широківськох районної державної адміністрації №540/1-13 від 25.03.2021 року зазначено, що державна соціальна допомога по догляду за ОСОБА_5 не призначалась (а.с.137).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , отримував пенсію по інвалідності, 1 група загальне захворювання, термін дії - довічно, дата видачі - 03.04.2019 року. (а.с.14).

Відповідно до довідки №18/4014 від 08.07.2021, наданою ПРАТ «ІНГЗК» ОСОБА_5 працював на ПРАТ «ІНГЗК» в якості підсобного працівника ЦПВ. Виконував роботу підсобного (допоміжного) характеру, а саме, прибирання від стихійного сміття території загального користування жилмасиву (а.с.212).

Згідно довідки №10/1715 від 25.03.2021 виданої ПрАТ «ІнГЗК» ОСОБА_5 , працював у ПрАТ «ІнГЗК» у цеху підготовки виробництва, дільниця «Реабілітації інвалідів» , займав посаду підсобного працівника, заробітна плата за період з 01.01.2015 року по 07.02.2020 року складала: 119 433 гривні 05 копійок, що в середньому становить 2018-2020 роках 2000 грн. в місяць. (а.с.139).

За життя ОСОБА_10 перебував у шлюбі з ОСОБА_11 , який розірвано 12.12.1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Широківської районної державної адміністрації, актовий запис №96 (а.с.21).

В період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , у свідоцтві якої батьком зазначено: ОСОБА_10 , мати зазначено; ОСОБА_12 (а.с.79)

Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , змінила на ОСОБА_2 , запис №02 від 16.04.2002 року (а.с.77,79).

20.06.2002 року ОСОБА_10 перемінив прізвище, по батькові на ОСОБА_5 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, запис №03 (а.с.20).

Згідно довідки №3279 від 17.09.2020 року виданою виконавчим комітетом Широківської селищної ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 1942 року народження, в тому , що він зареєстрований в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 дійсно був зареєстрований за даною адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/з 259 від 11.02.2020 року) з 25.07.2002 року. (а.с.13).

За життя спадкодавцеві ОСОБА_5 належала Ѕ частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.24), Ѕ частки земельної ділянка площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) під житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26), земельна ділянка площею 14,8066 гектарів в межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, Державний акт, серії III-ДП №011345, виданий на підставі рішення сесії Зеленобалківської сільської ради народних депутатів Широківського району Дніпропетровської області №21-9/23 від 05.07.1999 року, зареєстрований 17 грудня 1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області за Шр №1940 (а.с.27), 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 5,050 гектарів, розташованої на території Широківської селищної ради Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до права на спадщину за законом (а.с.28).

Відповідно до заповіту від 06.08.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В., ОСОБА_1 заповів усе своє майно, яке належить йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, ОСОБА_5 (а.с.30).

Відповідно довідки від 05.12.2020 №31/4-1243-1067, ОСОБА_5 , мав зареєстрований транспортний засіб MUSSTANG MT200ZH-4V, 2018 року випуску. (а.с.97).

Відповідно до довідки, наданою Широківською державною нотаріальною конторою від 10 червня 2021 №410/02-14, ОСОБА_5 , мав на рахунку в АТ КБ «Приват Банк» на депозитних рахунках залишки в сумі: дата відкриття рахунку 30.06.2010 - 88,77 грн.; дата відкриття рахунку 29.10.2018 року - 14501,28 грн.; дата відкриття рахунку 29.11.2018 - 15 000 грн.; на картці дата відкриття 29.01.2018 - 1810 грн., на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» залишок коштів - одна гривна 08 копійок. В ПУМБ залишок 54,54 грн., АТ «Державний ощадний банк України» - НОМЕР_2 - сума залишку 82 000 грн., НОМЕР_3 - сума залишку 35,52 грн., №9760/17560 - 4768,78 грн., №9760/17562 - 784,02 грн., №9760/17564 - 6081,80 грн., №9760/15018 - сума залишку 3124,70 грн., №9760/15017 - сума залишку 11900,45 грн., №9760/15016 - сума залишку 5428,90 грн. (а.с.206-210).

На звернення позивача ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини, Широківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку зі зверненням до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом доньки померлого. (а.с.31).

Згідно з інформацією Широківської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у нотаріальній конторі 11 червня 2020 року заведено спадкову справу№163/2020 рік; заяви до нотаріальної контори подавались, заяви про відмову від спадщини після померлого ОСОБА_5 , до Широківської державної нотаріальної контори не подавались, заповіт від імені ОСОБА_5 в Широківської державної нотаріальної конторі не посвідчувався. Заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.51-71).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині надання права на спадкування із спадкоємцями першої черги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність усіх юридичних фактів, передбачених ч.2 ст. 1259 ЦК України, зокрема, матеріальне забезпечення спадкодавця.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно зі статтею 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом.

Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18) та від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18)).

Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Для правильного застосування частини другої статті 1259 ЦК України суду необхідно установити чи спадкоємець протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані. Кожна із указаних обставин справи має бути належним чином підтверджено доказами, які подаються сторонами згідно вимог ЦПК України.

Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_14 є донькою ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

ОСОБА_15 є вітчимом ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача ОСОБА_16 з 27.07.1968 року і пережив свою дружину, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , а тому відноситься до спадкоємців четвертої черги як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно довідки №3279 від 17.09.2020 року виданою виконавчим комітетом Широківської селищної ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 1942 року народження, в тому , що він зареєстрований в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 дійсно був зареєстрований за даною адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/з 259 від 11.02.2020 року) з 25.07.2002 року. (а.с.13).

ОСОБА_1 отримує пенсію по 2 групі інвалідності, відповідно посвідчення № НОМЕР_4 (а.с.11).

Відповідно до довідки Сер.МСЕ-ДНА-01 №282033 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 01 лютого 2002 року - безстроково (а.с.12).

Згідно довідки ГУ Пенсійного фонду України Криворізького південного об`єднаного управління ПФУ в Дніпропетровській області Головач І.П.сума пенсії у період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року складає 32 388 грн. 22 коп. (а.с 34)

В довідці ФОП ОСОБА_17 №02 від 23.11.2020 про доходи зазначено, що пайщик ОСОБА_5 , отримав дохід за 2019 рік в розмірі 6192,63 коп. (а.с.81).

Відповідно довідки №3087/1-13 від 18.11.2020 управління соціального захисту населення Широківської РДА, ОСОБА_5 субсидію не одержував (а.с.83).

Згідно з довідкою управління соціального захисту населення Широківськох районної державної адміністрації №540/1-13 від 25.03.2021 державна соціальна допомога по догляду за ОСОБА_5 не призначалась (а.с.137).

Відповідно до довідки №18/4014 від 08.07.2021, наданою ПРАТ «ІНГЗК» ОСОБА_5 у період з 04.10.2004 року по 07.02.2020 року працював на ПРАТ «ІНГЗК» в якості підсобного працівника ЦПВ. Виконував роботу підсобного (допоміжного) характеру, а саме, прибирання від стихійного сміття території загального користування жилмасиву, заробітна плата ОСОБА_5 , за період з 01.01.2015року по 07.02.2020 року складала: 119 433 гривні 05 копійок, що в середньому становить в 2018-2020 роках 2000 грн. в місяць. (а.с.139,212).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за період з січня 2015року по лютий 2020 року отримав пенсію по інвалідності у розмірі 95 561 гривна 27 копійок (а.с.143).

Висновком ЛТЕК від 19.02.1990 року ОСОБА_10 первинно встановлено І групу інвалідності за загальним захворюванням. Потребує стороннього догляду(а.с. 216)

При повторному переогляді висновком ЛТЕК ОСОБА_10 повторно встановлено І групу інвалідності за загальним захворюванням - безстроково. Потребує стороннього догляду. Може бути працевлаштований вахтером в спеціально створених умовах. Може бути працевлаштований підсобним робітником без тривалої ходи. (а.с. 15)

Згідно наданих виписок із історії хвороби ОСОБА_10 хворіє з 07.10.1987 року коли в результаті ДТП отримав тяжку черепно-мозкову травму з приводу якої був прооперований в ургентному порядку. Зроблено операцію по видаленню вдавлених кісткових обломків, видалення епідуральної, субдуральної гематом, вимивання мозкового детрита. В результаті травми, пошкодження мозкової рідини у хворого розвинулась лівостороння геміплегія , геміанестезія, порушення критики, пам`яті,мне стичних функцій.

В результаті сформувавшегося оболонково-мозгового рубця в правій лобно-тім`яної-височній частині з`явились клонічні судороги лівої половини обличчя, в лівих кінцівках. Появилось утруднення ходи та самообслуговування.(а.с. 36)

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 312 ОСОБА_5 страждав на цукровий діабет І типу ІХС дифузний кардіосклероз, ФП нормо-тахітемп. СН ІІА. (а.с. 37-38)

Той факт, що ОСОБА_5 отримував пенсію та заробітну плату, не є безспірним доказом відсутності матеріального утримання зі сторони позивача, а тому підстав стверджувати, що отриманих ним коштів у виді пенсії вистачало для забезпечення його необхідним утриманням (продуктами харчування, ліками тощо), немає.

Розмір щомісячної пенсії який становив за 2015 рік -1049 грн. в місяць, за 2016 рік-1317,14 грн. , за 2017 рік - 1347 грн., 2018 рік - 1452 грн., з 01.01.2019 року - 1497 грн. з липня 2019 року - 2000 грн., та заробітна яка в середньому за 2015 рік становила 1233 грн., за 2016 рік-1485 грн., за 2017 рік -1697, 56 грн. за 2018 рік- 1921,52 грн. за 2019 рік - 2101,09 грн. а тому підстав для висновку про достатність цих коштів для утримання інваліда ОСОБА_5 , який потребує постійного прийому ліків, харчування, забезпечення одягом, немає.

При цьому, необхідно зазначити, що у частині другій статті 1259 ЦК України не визначено обов`язковою умовою для надання фізичній особі права на спадкування із спадкоємцями попередніх черг забезпечення цією особою повного матеріального утримання спадкодавця.

Таким чином, наявність у ОСОБА_5 . І групи інвалідності та нездатність у зв`язку з цим до самообслуговування, потреба у сторонньому догляді, допомозі та піклуванні підтверджена названим вище медичним висновком, а тому у колегії суддів не викликає сумніву та обставина, що за життя ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, оскільки він не міг самостійно забезпечити умови свого життя без стороннього догляду, допомоги та піклування, оскільки після аварії у ОСОБА_5 не працювала ліва частина тіла, не працювала рука, нога, око , зокрема: помити після себе посуд (не працювала ліва рука), прибрати своє помешкання (не працювала ліва рука, нога), приготувати їжу (не працювала ліва рука), самостійно забезпечити дотримання правил особистої гігієни (не працювала ліва рука, нога),

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 наданих у суді першої інстанції з 2013 року після смерті жінки вони з сином жили вдвох. У ОСОБА_18 не працювала після аварії ліва частина тіла, не працювала рука, нога, око, а позивач готував їжу на себе і сина, допомагав йому одягатись, прати білизну, купатися, перед смертю син падав з ліжка, він доглядав, організовував похорони, поминальні дні, в них був спільний бюджет..

Отже, колегія суддів доходить до висновку про доведеність позивачем наявності усіх обов`язкових умов у своїй сукупності для надання йому за рішенням суду права на спадкування із спадкоємцями першої черги за законом.

Також колегія суддів враховує, що за вказаних вище фактичних обставин справи, висновок суду першої інстанції про надання позивачеві права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги не лише відповідає наведеним вище вимогам закону, а є справедливим по відношенню до позивача, який доглядав та опікувався своїм пасинком ОСОБА_5 .

Факт реєстрації на ім`я спадкодавця транспортного засобу (квадроциклу), марки МІІЗТАИО МТ2002Н-4У, 2018 року випуску, як і наявність на дату смерті останнього залишків належних йому грошових коштів на банківських депозитних рахунках в національній валюті України, не лише не спростовує, а навпаки підтверджує належне виконання позивачем свого сімейного обов`язку як щодо здійснення догляду за ОСОБА_5 , протягом всього періоду перебування останнього в безпорадному стані, так і одночасного надання йому достатньої матеріальної допомоги протягом тривалого часу

Таким чином, відповідно до наданих позивачем та наявних у матеріалах справи довідок колегія суддів приходить до висновку що за життя ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, оскільки він не міг самостійно забезпечити умови свого життя без стороннього догляду, допомоги та піклування, зокрема: помити після себе посуд, прибрати своє помешкання, приготувати їжу, самостійно забезпечити дотримання правил особистої гігієни, самостійно відвідати медичний заклад тощо, в силу того, що є інвалідом І групи, у зв`язку з чим наявні підстави для надання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_5 разом із спадкоємцями першої черги, оскільки позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 в наданні права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті його пасинка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємицею за законом першої черги - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 в наданні права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті його пасинка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємцею за законом першої черги - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Надати право ОСОБА_1 на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з іншим спадкоємцем першої черги - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: