УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,-

У С Т А Н О В И В:

05.01.2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа №264/3244/15-ц, виданого на підставі заочного рішення суду від 11.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , на його користь суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 389159,49 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. В обґрунтування якого зазначено, що оригінал виконавчого листа було знищено в результаті пожежі 26.11.2018 року. При цьому, станом на час подачі вказаної заяви до суду, на виконанні у Державній виконавчій службі не знаходиться. На підставі викладеного просили видати дублікат виконавчого листа для пред`явлення його до виконавчої служби, при цьому поновити строк його пред`явлення до виконання.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду питання про поновлення процесуального строку повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Їх присутність за законом не є обов`язковою.

Оглянувши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.06.2015 року №264/3244/15-ц (провадження №2/264/1734/2015) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 389159,49 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн.

08.07.2015 року на підставі вказаного вище судового рішення, за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.07.2015 року, виконавчий лист виданий на руки.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно копії інформації з реєстру даних АСВП, відомості щодо примусового виконання виконавчого документу відсутні.

З акту про пожежу від 26.11.2018 року, складеного інспекторами відділення запобігання надзвичайним ситуаціям ДПРЧ-22 ДПРЗ-3 ГУ ДСНС України в Донецькій області, 26.11.2018 року о 13-52 годин виникла пожежа на об`єкті Бізнес-центр «Галакс» (м.Маріуполь, Центральний район, вул.Архітектора Нільсона, буд.60), під час якої знищено, у тому числі, архівні документи АТ «КБ «Приват Банк» (на площі 50 кв.м).

Відповідно до п.17.4) ч.1 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, за правилами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.17.2 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В редації Закону України «Про виконавче провадження» чинній станом на дату набрання рішенням суду по справі №264/3244/15-ц законної сили, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становив три роки.

Зі змісту наведеної вище правової норми, ч.1 ст.433 ЦПК України, вбачається, що необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі; при цьому доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

Судом встановлено, що представником позивача (ПАТ КБ «Приватбанк») у липні 2015 року отримано виконавчий лист вчасно в межах строку, передбаченого Законом.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Суд розглянув позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Стягувач (ПАТ КБ «Приватбанк») ще у 08.07.2015 року отримав рішення суду, але виконавче провадження з виконання судового рішення від 11.06.2015 року так і не було відкрито, виконавчий лист на виконання на пред`являвся.

Зазначені заявником АТ КБ «ПриватБанк» причини пропуску не пов`язані з об`єктивними, непереборними обставинами, які унеможливили своєчасне звернення виконавчого листа суду до примусового виконання. Наведені причини не є перешкодою зовні, а пов`язані із суб`єктивною бездіяльною поведінкою АТ КБ «ПриватБанк», неспроможного контролювати діловодство з руху виконавчих проваджень щодо своїх боржників, здійснюючи своєчасно предписані стягувачеві дії, унормовані Законом України «Про виконавче провадження».

Тож, наведені причини не підтверджують об`єктивну неможливість вчинити всі необхідні дії у встановлені законом строки, не можна визнати поважними відносно боржника. При цьому заявник не навів суду інших безумовних ґрунтованих доводів для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявника для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії.

Таким чином, зміст заяви заявника та встановлені судом обставини не свідчать про наявність поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в зв`язку з чим дані вимоги не підлягають задоволенню, а як наслідок встановлених обставин, суд не вбачає підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.260, 433 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. В. Пустовойт