ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/183/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16453/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2021 року в складі судді Карплюка О.І. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення становища, яке існувало до порушення, застосування наслідків нікчемного правочину.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом, в якому банк просив: поновити становище, яке існувало до порушення, застосувавши наслідки нікчемного правочину, шляхом скасування державної реєстрації вилучення обтяження та заборони відчуження нерухомого майна з одночасним поновленням запису про заборону його відчуження стосовно нежитлового приміщення офісу 1, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Крім того позивач просив скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 щодо вказаного нежитлового приміщення, що була проведена на підставі нікчемного правочину - договору купівлі-продажу від 28 квітня 2012 року з одночасним відновленням становища, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення за ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

АТ «Укрсиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, вказує на порушенням норм процесуального права. Апелянта посилається, що 17 вересня 2021 року на адресу Хмельницького міськрайонного суду було направлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке призначене на 13 жовтня 2021 року на 09 годину 50 хвилин, а в разі неможливості забезпечення проведення відеоконференції розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проте, розгляд справи було відкладено на 12 листопада 2021 року на 11 годину, про що представника позивача було повідомлено в телефонному режимі. 04 листопада 2021 року представником позивача повторно подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке призначене на 12 листопада 2021 року на 11 годину, а в разі неможливості забезпечення проведення відеоконференції розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Дане клопотання направлялося до суду поштою та отримано канцелярією суду 05 листопада 2021 року. Таким чином, висновок суду про повторну неявку представника позивача в судове засідання без поважної причини не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, явка представника позивача в судове засідання не була визнана судом обов`язковою, отже у суду не було підстав для застосування судом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишення позовної заяви без розгляду.

Тому, АТ «Укрсиббанк» просило скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2021 року та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

Заслухавши учасника справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так судом встановлено, що у липні 2021 року позивач АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації про вилучення обтяження заборони відчуження, шляхом здійснення державної реєстрації обтяження майна забороною відчуження, здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки стосовно нежитлового приміщення - офіс 1 по АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказане спірне приміщення з одночасним відновленням становища, яке існувало шляхом здійснення державної реєстрації спірного приміщення за ОСОБА_1 .

Ухвалою судді першої інстанції від 13 липня 2021 року по даній позовній заяві було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 вересня 2021 року.

На підготовче судове засідання, 13 вересня 2021 року представник банку прибув та приймав участь в справі.

Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року підготовче провадження в справі було закрито та призначено розгляд справи на 13 жовтня 2021 року, про що представник позивача письмово, засвідчив в розписці про явку в судове засідання.

20 вересня 2021 року, представник позивача подала суду заяву про участь в справі 13 жовтня 2021 року в режимі відеоконференції, однак ухвалою суду в задоволенні даного клопотання було відмовлено з підстав його необґрунтованості та відсутності технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

13 жовтня 2021 року судове засідання не відбулось в зв`язку з неявкою учасників справи і розгляд справи було відкладено на 12 листопада 2021 року.

Однак будь-яких судових повісток про розгляд справи 12 листопада 2021 року суд позивачу не направляв.

05 листопада 2021 року представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції з посиланням на те, що погіршилась ситуація з поширенням коронавірусу в Україні, в зв`язку з чим банком прийнято рішення не направляти працівників як представників безпосередньо в суди, а скористатись, передбаченою законом можливістю, приймати участь в судових засіданнях в режимі відео конференції.

При цьому, в заяві зазначено, що якщо у суду не буде можливості провести відеоконференцію позивач просить розглянути справу за відсутності його представника, на підставі аргументів позовної заяви та доданих доказів.

Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року в задоволенні даного клопотання знову відмовлено з підстав його необґрунтованості та відсутності технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про повідомлення позивача про відхилення його клопотання, а 12 листопада 2021 року оскаржуваною ухвалою позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже відповідно до змісту норм ст.ст. 223, 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2021 року у встановлений законом строк, представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, обґрунтував своє клопотання погіршенням ситуація з поширенням коронавірусу в Україні та в цій же заяві просив в разі відмови суду в проведенні відеоконференції розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі аргументів позовної заяви та доданих доказів.

Тобто позивач подав до суду клопотання в разі відсутності можливості розгляду справи в режимі відеоконференції, розглянути справу без участі представника банку, отже це той випадок, який передбачений нормами ст.ст. 223, 257 ЦПК України, як виняток щодо можливість розгляду справи за неявки позивача, а суд в своїй ухвалі не мотивував, яким чином нез`явлення представника позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Крім того, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 10 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з підстав необґрунтованості клопотання не відповідає нормам ЦПК України, так як в своєму клопотанні позивач мотивував необхідність дистанційної участі в розгляді справи погіршенням ситуація з поширенням коронавірусу в Україні, що є загальновідомими фактом на той період часу.

Також в ухвалі конкретно не вказано в чому полягає відсутність технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції з врахуванням можливої забезпеченості Хмельницького міськрайонного суду відповідними технічними засобами (відсутність технічних засобів, відсутність зв`язку через інтернет, відсутність вільних залів судових засідань з технічними засобами тощо).

Крім того вказана ухвала про відмову в задоволенні клопотання від 10 листопада 2021 року була прийнята за два дні до судового засідання, жодним чином не була направлена позивачу і відповідно позивач був позбавлений можливості ознайомитись з даною ухвалою, внаслідок чого не міг визначитись щодо того чи приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції чи особисто в приміщенні суду.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, не мотивував в своїй ухвалі яким чином нез`явлення представника позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи за наявності його заяви про розгляд справи за його відсутності, належним чином не обґрунтував відмову в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, не повідомив позивача про результати розгляду його клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а отже суд першої інстанції порушив вказані приписи цивільного процесуального законодавства щодо залишення позовної заяви без розгляду за встановлених обставин справи, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та направити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення становища, яке існувало до порушення, застосування наслідків нікчемного правочину для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова