ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м.Суми

Справа №1810/1009/12

Номер провадження 22-ц/816/232/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»,

стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича

на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 28 березня 2017 року, постановлену у складі судді Гури А.О., в приміщенні Лебединського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі ТОВ «ФК «Позика») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») на ТОВ « ФК «Позика» у справі № 1810/1009/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 квітня 2012 року у справі № 1810/1009/12 позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ ФК «ФІНАКТИВ».

28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика».

У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «Фінансова компанія «Позика» просило замінити стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Позика» у цивільній справі № 1810/1009/12.

Лебединський районний суд Сумської області ухвалою від 28 березня 2017 року замінив стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Позика» у цивільній справі № 1810/1009/12.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Васильєв П.С., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про заміну сторони виконавчого провадження скасувати та відмовити у її задоволенні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про заміну сторони виконавчого провадження подана не стороною та відсутнє повідомлення суду сторін та заінтересованих осіб, що позбавило ОСОБА_1 можливості подати свої заперечення проти заяви та взяти участь у її розгляді.

Вважає, що заміна сторони його правонаступником неможлива, оскільки станом на час подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження були відсутні відкриті виконавчі провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Позика» з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Сумський апеляційний суд постановою від 22 червня 2021 року залишив без змін ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 28 березня 2017 року.

Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 17 листопада 2021 року постанову Сумського апеляційного суду від 22 червня 2021 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Васильєва П.С., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Позика», суд першої інстанції виходив з того, що відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року, а заявник набув статус кредитора, тому наявні підстави для заміни стягувача.

Проте, погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача не можна, так як суд дійшов його з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що Лебединський районний суд Сумської області заочним рішення від 27 квітня 2012 року у справі № 1810/1009/12 позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 задовольнив.

Звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилу будівлю, загальною площею 288,4 кв.м та земельну ділянку для роздрібної торгівлі комерційних послуг, загальною площею 0,1129 кв.м належні ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 018990, виданого Лебединською міською радою 16 вересня 2003 року на підставі договору купівлі продажу від 02 вересня 2003 року за реєстровим № 4612, що знаходяться в АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів в порядку виконання провадження для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року станом на 10 лютого 2012 року в розмірі 205961 грн 27 коп., зарахувавши кошти на р/р.№ НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, , м. Харків, пр-т, Московський, 40.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 2059,61 грн, оскільки ці кошти були сплачені позивачем при подачі позову до суду та кошти в сумі 420 грн за опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», а всього 2479,61 грн 61 коп. (а. с. 50-51 т. 1)

24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ ФК «ФІНАКТИВ».

28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «Позика», укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Позика».

У витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №48/1 від 28 листопада 2016 року зазначено кредитний договір № 0, боржник ОСОБА_1 , також вказано договір застави № 10270, укладений з ОСОБА_1 15.06.2007 року (а. с. 62, т. 1).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст.11 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Як убачається з матеріалів справи, 15 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0 та у рахунок забезпечення виконання зобов`язань за яким, у цей же день між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №10270, який посвідчено нотаріально та зареєстрований в реєстрі заборон.

Судовим рішення від 27 квітня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилу будівлю, загальною площею 288,4 кв.м та земельну ділянку для роздрібної торгівлі комерційних послуг, загальною площею 0,1129 кв.м належні ОСОБА_1 .

Пунктом 2.5 договору факторингу, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» від 24 листопада 2016 року передбачено, що одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення, якими забезпечується зобов`язання за первинними договорами, про що сторонами укладаються договори відступлення права вимоги за договором забезпечення.

Проте, матеріали справи не містять доказів укладення між клієнтом та фактором нотаріально посвідченого договору відступлення права вимоги за договором іпотеки. Договір факторингу як від 24 листопада 2016 року, так і від 28 листопада 2016 року укладений у простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ «ФК «Позика» не надало доказів набуття ними у встановленому законом порядку права вимоги за договором іпотеки № 10270, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 15.06.2007 року, а тому правові підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження в даній справі відсутні.

Отже, на підставіп. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Позика» про заміну стягувача.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовичазадовольнити.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 28 березня 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну стягувача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 січня 2022 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : Ю.О. Філонова

С.С. Ткачук