Ухвала

21 січня 2022 року

м. Київ

справа № 761/33182/20

провадження № 61-21238ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «Енергоатом»), третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), про визнання протиправним та скасування наказу.

Позов обґрунтовано тим, що 30 червня 2020 року до ДП «Енергоатом» надійшов лист НАБУ від 22 червня 2020 року за № 0411-142/21984, в якому зазначалося про те, що під час проведення обшуку за місцем знаходження офісного приміщення «Universal Dfltic Group OU» у м. Київ було вилучено копію ухвали Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 991/1094/20, що надійшла з Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) для виконання у ДП «Енергоатом» та зареєстрована 17 лютого 2020 року за № 240. Вказана ухвала суду містила внутрішні резолюції «Поліщуку О. В., ОСОБА_3 ». У зв`язку з цим НАБУ висловило прохання провести службове розслідування за фактом розголошення службовими особами ДП «Енергоатом» службової інформації. Позивач вказав, що працює на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радник президента, Уповноваженого з реалізації антикорупційної програми ДП «Енергоатом» та є посадовою особою ДП «Енергоатом», відповідальною за реалізацію антикорупційної програми підприємства, який, у розумінні статей 61-64 Закону України «Про запобігання корупції, став фігурантом даного розслідування, оскільки його прізвище зазначено у резолюції, проставленій на ухвалі суду. Комісією із проведення службового розслідування 14 серпня 2020 року складено акт за результатами службового розслідування, а 04 вересня 2020 року ДП «Енергоатом» видано наказ № 691 «Про вжиття заходів за результатами службового розслідування». 17 вересня 2020 року за підписом т.в.о. першого віце-президента - технічного директора ДП «Енергоатом» ОСОБА_4 видано наказ № 736 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким за порушення трудової дисципліни, що полягало у неналежному виконанні посадових обов`язків, передбачених п. 4.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19 йому оголошено догану. За недоліки у роботі йому скасовано надбавку за високі досягнення у праці за 2020 рік.

Вказаний наказ позивач вважає таким, що прийнятий з порушенням чинного законодавства і внутрішніх організаційно-розпорядчих та виробничих документів ДП «Енергоатом», а також таким, що суперечить Антикорупційній програмі, тому підлягає скасуванню.

З урахуванням викладених обставин просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Енергоатом» від 17 вересня 2020 року № 736 «Про застосування дисциплінарного стягнення», судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до ДП «Енергоатом», третя особа - НАЗК, про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Енергоатом» від 17 вересня 2020 року № 736 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Стягнуто з ДП «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 54 534,34 грн, що складаються з 840,80 грн судового збору, 53 693,54 грн витрат на правничу допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про доведеність порушення відповідачем вимог діючого законодавства при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення, а також того факту, що при накладенні стягнення відповідачем не було враховано всіх обставин справи, ступінь тяжкості, доведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що свідчить про незаконність оспорюваного наказу, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем порушення посадових обов`язків, що відображено в матеріалах службової перевірки, а тому відсутні підстави для скасування наказу від 17 вересня 2020 року № 736 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру, зокрема, про визнання наказу про застосування дисциплінарного стягнення незаконним та його скасування, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню.

Доводи представника заявника у касаційній скарзі про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є необґрунтованими, оскільки правовідносини щодо правового захисту трудових прав викривачів врегульовані Законом України «Про запобігання корупції», а прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах заявником не наведено і доказів на їх підтвердження не надано.

Наведені заявником доводи по своїй суті зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Крім того, аналіз судових рішень у справі та наведені заявником у скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що дана справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявника (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Інших посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить.

Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник у касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак