Ухвала

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 201/6187/21

провадження № 61-21079ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконним нарахування вартості необлікованого об`єму та обсягу газу і захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») про визнання незаконним нарахування вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу, захист прав споживача, визнання акта незаконним нарахування вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій для обліку газу працівниками Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» встановлено газовий лічильник типу СГБ64СИГНАЛ, типорозміру 64, заводський № 94255, 30 червня 2007 року виготовлення, завод виробник - «Сигнал».

18 жовтня 2018 року працівниками Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» в ході перевірки виявлено ознаки на втручання в роботу ЗВТ, за результатами чого складено акт про порушення № 2482, лічильник демонтовано та направлено для проведення експертизи, на підставі якої 25 жовтня 2018 року складено акт № 307.

На підставі зазначеного акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 31 жовтня 2018 року прийнято рішення про донарахування позивачу об`ємів природного газу згідно з актом про порушення № 2482 (несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ) від 18 жовтня 2018 року за період з 18 квітня по 30 вересня 2018 року на суму 13 619,52 грн.

В акті експертизи лічильника газу від 25 жовтня 2018 року викладено відомості про те, що виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу з метою заниження його показників. Ці відомості, на думку позивача, не відповідають дійсності і є завідомо недостовірними, оскільки відсутні будь-які докази, які б надали можливість комісії дійти такого висновку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру, зокрема, про визнання незаконним нарахування вартості необлікованого об`єму та обсягу газу та захист прав споживача, що не становить складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, оскільки ним заявлено немайнову вимогу про захист прав споживачів.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Зазначена справа, як зазначено вище, є справою незначної складності та не належить до винятків, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19, частиною четвертою статті 274 ЦПК України, а отже суд першої інстанції правомірно відкрив провадження у справі № 201/6187/21 за правилами спрощеного провадження, а тому доводи заявника про наявність винятків, зазначених у підпункті «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, необґрунтовані.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання незаконним нарахування вартості необлікованого об`єму та обсягу газу та захист прав споживача відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак