Провадження № 22-ц/801/176/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуСправа № 127/32455/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів»,

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Ан О. В., в залі суду,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з поданням позовної заяви, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. від 11 червня 2021 року за № 72114 був вчинений без додержання положень Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Такий виконавчий напис перебуває на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В. та за наслідками виконання останнім винесено ряд постанов.

В заяві також зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову судом може в майбутньому істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист її прав, оскільки процедура повернення стягнутих приватним виконавцем коштів є достатньо тривалою та потребує повторного судового захисту.

Вищевикладене стало підставою для звернення в суд із заявою, в якій просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 11 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів» невиплаченої в строк відповідно до умов кредитного договору №Ск-246-000134/11-2007 від 16 листопада 2007 року суми заборгованості у розмірі 8 510,83 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2021 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, зокрема заявницею не зазначені обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме яким чином невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання рішення суду, а також обґрунтування необхідності зазначеного заходу забезпечення позову, який належить застосувати.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неповноту та невірне з`ясування обставин справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення процесуальних норм без дослідження всіх обставин справи, зокрема того, що виконавчий напис перебуває на виконанні та приватним виконавцем винесено ряд постанов, в тому числі про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що на час подання апеляційної скарги приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відтак постановив незаконну ухвалу про повернення заяви без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

Апеляційна скарга на підставі статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У пункті 6 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 72114, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів» заборгованості за кредитним договором Ск-246-000134/11-2007 від 16 листопада 2007 року (а.с. 19).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про стягнення з боржника основної винагороди від 16 листопада 2021 року у виконавчому провадженні № 67539816 стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 916,08 грн (а.с. 20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16 листопада 2021 року у виконавчому провадженні № 67539816 визначено ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн (а.с. 21).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08 грудня 2021 року у виконавчому провадженні № 67539816 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у Вінницькій обласній універсальній науковій бібліотеці ім. К. А. Тімірязєва (а.с. 26).

Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у даній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Так, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, в обґрунтування якої зазначила, що вказаний виконавчий напис вже перебуває на виконанні, а тому існує загроза в майбутньому істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист права.

Враховуючи, що приватним виконавцем на виконання виконавчого напису винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а заявник оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає його вчиненим з порушенням норм чинного законодавства, відтак існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції в даному випадку дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення заяви без розгляду, адже умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі статті 379 ЦПК України, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки постанова апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає, тобто розподіл судових витрат не здійснюється

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук