ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м.Суми

Справа №592/5336/20

Номер провадження 22-ц/816/315/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Сумської міської ради,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2021 року, ухваленого у м. Суми в складі судді Фоменко І.М., повний текст якого складено 12 листопада 2021 року, та на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року ухваленого у м. Суми в складі судді Фоменко І.М., -

в с т а н о в и в :

28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 21847 грн майнової шкоди, 6594 грн за виготовлення експертного будівельно-технічного висновку, а також 10000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що заявник і його син третя особа у справі є співвласниками 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинку є відповідач, який не проживає в будинку. У зимовий період, з метою мінімізації витрат по сплаті за надані житлово-комунальні послуги, відповідач вимкнув опалення у належній йому частині будинку, в результаті чого почали руйнуватися стіни частини домоволодіння, належного позивачу, фундамент будинку, що загрожує його повному завалу. Подальше погіршення погодних умов може вплинути на стан житлового приміщення через перепад температур у різних його частинах, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 завдану шкоду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 13319 грн, моральну шкоду в розмірі 1000 грн, витрати за проведену експертизу в розмірі 4022,34 грн, судовий збір в розмірі 1282,22 грн та витрати за правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року заяву адвоката Сідельника К.О. про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи № 1798 від 30 липня 2021 року, в розмірі 5981,90 грн.

В апеляційній скарзі на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2021 року ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що власником частини будинку заявник став у 2018 році після смерті тітки, свідоцтво про право на спадщину отримав у квітні 2019 року. Після смерті тітки у належній відповідачу частині будинку проживав його брат ОСОБА_4 , який опалював житло до вересня 2019 року. Зазначає, що будинок збудований у 1947 році з дерева, підвалу у ньому немає, висота стін занизька, підлога не утеплена, в кухні є душова кабіна. 09 липня 2020 року технічний експерт Шпота В.В. обстежив будинок і дійшов висновку, що його руйнування відбувається не через відсутність опалення в належній відповідачу частині, а через довготривалий час його експлуатації, зруйноване вимощення, наявність тріщин, відсутність гідроізоляції зовнішніх стін, недостатній повітрообмін в квартирі позивача та з боку зовнішніх стін будинку зі сторони квартири позивача. Крім того вважає, що відсутність опалення з жовтня 2019 року не могло впродовж двох місяців призвести до пошкоджень, про які йдеться у висновку експерта, складеного у грудні 2019 року. Звертає увагу на нижчу за нормативну температуру в опалювальний період, що могло призвести до промерзання стін.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року ОСОБА_2 просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. На думку заявника, взятий судом до уваги висновок експерта № 1798 від 30 липня 2021 року не містить конкретних висновків, дослідження проводились у будинку, який відноситься до категорії непридатного до нормальної експлуатації.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2021 року залишити без змін. На думку позивача, висновок експерта ОСОБА_5 не може братись до уваги, оскільки внутрішні стіни будинку експертом не досліджувались, пояснення позивача не враховані, наявні у позивача документи на будинок не досліджувались. Натомість, судовий експерт, який склав висновок № 1798 від 30 липня 2021 року, був попереджений про кримінальну відповідальність, вивчав висновок експерта Шпоти В.В. та дав відповідь на питання наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та наслідками у виді майнової шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги розглядаються без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_3 є співвласниками 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, які складаються з житлового будинку «А-1» з прибудовами «А1-1», «а2», загальною площею 71,9 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м, а також 1/2 частини земельних ділянок із кадастровими номерами :08:009:0015, :08:009:0016, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 12-25).

Власником іншої 1/2 частини домоволодіння (житловий будинок «А-1» з прибудовами «А1-1», «а2», загальною площею 63,8 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м) і земельної ділянки кадастровий номер :08:009:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 67-68).

Згідно з експертним висновком експерта з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_5 щодо визначення причин появи пошкоджень будівельних конструкцій, виготовленим Науково-виробничим підприємством «Будівельна наука», житловий одноповерховий будинок без підвалу був зведений у 1947 році, а у 1975, 1987 та 2000 роках були виконані прибудови та зовнішні дерев`яні стіни будинку були обкладені в пів цеглини по периметру з вентиляційним зазором. При ознайомленні з проведеним раніше експертно-будівельним дослідженням № 2185 експертом ОСОБА_5 встановлено, що обстеження об`єкта (житлового будинку ззовні та квартири АДРЕСА_2 ) відбувалось 17 грудня 2019 року, а заява про надання висновку надійшла 12 грудня 2019 року, тобто пошкодження будівельних конструкцій в квартирі АДРЕСА_2 виникли за короткий період (менше ніж 2 місяці) відсутності опалення в квартирі АДРЕСА_3 , якщо рахувати початок опалювального періоду з 15 жовтня 2019р.

Також у висновку зазначено, що на підлозі квартири АДРЕСА_3 та суміжною стіною з квартирою АДРЕСА_2 не виявлено слідів зволоження та цвілі, зазначені пошкодження квартири АДРЕСА_2 в експертно-будівельному дослідженні № 2185 виникли не через відсутність опалення квартири АДРЕСА_3 , а через довготривалий термін експлуатації будинку (зведений у 1947р), відсутність в квартирі АДРЕСА_2 організованого водостоку з покрівлі, частково зруйноване вимощення та наявні щілини між стінами і вимощенням, відсутність горизонтальної гідроізоляції в зовнішніх стінах, заткнуті та заштукатурені продухи для вентиляції стін зі сторони квартири АДРЕСА_2 , можливий недостатній повітрообмін в приміщеннях квартири, недостатній опір теплопередачі огороджуючих конструкцій (стіни, вікна, покрівля та горищне перекриття, підлога), можливо недостатню глибину закладення фундаментів.(т. 1 а.с. 88-96).

За результатами проведення у даній цивільній справі судової будівельно-технічної експертизи Сумським відділенням Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» складено висновок експерта від 30 липня 2021 року № 1798 згідно з яким пошкодження, виявлені зовні та всередині будинку АДРЕСА_1 , який на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з технічної точки зору виникли внаслідок відсутності опалення в опалювальний період у квартирі АДРЕСА_3 , належній ОСОБА_2 , протікання покрівлі, можливого просідання стіни через відсутність вимощення. Пошкодження спільної перегородки між квартирою АДРЕСА_3 та квартирою АДРЕСА_2 , а також стелі у вказаному будинку спричинені відсутністю опалення у квартирі АДРЕСА_3 . Відсутність опалення в опалювальний період з листопада 2019 року по квітень 2020 року приміщення квартири АДРЕСА_3 не відповідає вимогам ДСТУ-Н Б.В 1.1-27:2010 «Будівельна кліматологія» та, з технічної точки зору, призвело до пошкоджень у квартирі АДРЕСА_2 , а саме: промерзання внутрішньої міжквартирної перегородки, конденсування вологи на перегородці (з опалювальної частини квартири АДРЕСА_2 ) та утворення плісняви; промерзання стелі, яка утворює місток холоду в підстельовому просторі та конденсацію вологи вздовж міжквартирної перегородки, тріщини та відшарування шпаклівки стелі; швидке та глибоке промерзання вологих цегляних стін та щебеневого фундаменту (т. 1 а.с. 169-185).

Вартість сплаченої ОСОБА_1 судової будівельно-технічної експертизи від 30 липня 2021 року № 1798 склала 9806,40 грн (т. 1 а.с. 145, 167, 168).

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 2185 від 28 січня 2020 року Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, яке проведене за заявою ОСОБА_1 , вартість прямих витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_2 (співвласники ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з локальним кошторисом, складає 13319 грн, що включає вартість матеріалів, виробів і конструкцій 4480,00 грн, заробітну плату робітників-будівників 8839,00 грн (т. 1 а.с. 26-43).

Як вбачається з Акту № 2185 здачі-приймання висновку за результатом проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 січня 2020 року, ОСОБА_1 за проведення експертизи було сплачено 6594 грн (т. 1 а.с. 44).

Допитана судом першої інстанції експерт ОСОБА_6 підтримала свій висновок експертного дослідження житлового будинку АДРЕСА_1 , та пояснила, якщо в квартирі АДРЕСА_3 тривалий час з жовтня 2018 року до 28 січня 2020 року температура в опалювальний період була нижче за нормативну, даний факт міг призвести до промерзання зовнішніх стін прибудови "а-1" та промерзання внутрішньої міжквартирної перегородки, та як результат, пошкоджень, виявлених в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить позивачу.

Судовий експерт ОСОБА_5 суду першої інстанції пояснив, що пошкодження в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить позивачу виникли не через відсутність опалення в квартира АДРЕСА_3 , а через довготривалий термін експлуатації будинку, відсутність організованого водостоку з покрівлі, частково зруйноване вимощення та наявні щілини між стінами і вимощенням, тощо, зі сторони квартири позивача.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наявність безпосереднього причинного зв`язку зі шкодою, завданою внаслідок відсутності опалення в опалювальний період у квартирі відповідача і промерзання внутрішньої міжквартирної перегородки та стелі у квартирі позивача, підтверджена наявними у справі матеріалами, зокрема висновками за результатом проведення експертних досліджень. Відсутність вини ОСОБА_2 у завданні шкоди майну, належному ОСОБА_1 , не була доведена належними і допустимими доказами відповідача під час судового розгляду. Таким чином, на думку суду, оскільки внаслідок відсутності опалення у квартирі відповідача було завдано шкоди житловому приміщенню, належному ОСОБА_1 , у вигляді промерзання стелі та внутрішньої міжквартирної перегородки, конденсування вологи на ній і утворення плісняви, суд стягнув з відповідача на користь позивача реальну вартість витрат, необхідних для виконання ремонтно-будівельних робіт (прямі витрати), у розмірі 13319 грн.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового судового рішення, місцевий суд виходив з факту сплати ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 9806,40 грн за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та стягнення витрати, пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 - ч. 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 5 ст. 319 ЦК України).

Держава не втручається у здійснення власником права власності (ч. 6 ст. 319 ЦК України).

На думку позивача через те, що відповідач ОСОБА_2 вимкнув опалення у належній йому частині житлового будинку (квартира АДРЕСА_3 ) почали руйнуватися стіни належної заявнику частини домоволодіння (квартира АДРЕСА_2 ), а також фундамент будинку.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Водночас, чинним законодавством не передбачено обов`язку власника житлового приміщення у зимовий опалювальний період забезпечувати певний температурний режим у житлових чи нежитлових приміщеннях. Судом не встановлювалось і не було предметом доказування, яка саме температура повітря була у належних відповідачу житлових та нежитлових приміщеннях будинку у опалювальні періоди, починаючи з жовтня 2019 року.

Апеляційний суд критично ставиться до висновків екерних досліджень та судової експертизи з приводу можливості промерзання стіни, яка розділяє помешкання сторін у справі по причині відсутності опалення у квартирі відповідача. На думку суду, дійсно така імовірність існує, проте експертами також були встановлені і інші можливі причини руйнування стін, фундаменту, стелі житлового будинку, інших недоліків, у тому числі і через тривалий період експлуатації помешкання з огляду на рік його побудови (1947 рік), а також невідповідність державним будівельним нормам проведених у житловому будинку ремонтних робіт та добудов. Крім того, експертами звернуто увагу і на відсутність належної вентиляції приміщень, а також цегляних стін, якими обкладений дерев`яний житловий будинок з боку квартири позивача.

Не доведено позивачем і факт промерзання стін, що потягло появу цвілі на внутрішній стіні його кімнати, з огляду на те, що цвіль була виявлена згідно позову 17 грудня 2019 року, а температура повітря згідно даних гідромецентра по м. Суми (а.с. 131) з 15 жовтня 2019 року по 17 грудня 2019 року не містила достатньо низьких показників, в цілому була вище нуля. До 15 жовтня 2019 року квартира відповідача опалювалася, про що позивач не заперечував.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження фіксування позивачем чи експертами температури повітря у належних відповідачу приміщеннях у опалювальні періоди, починаючи з жовтня 2019 року.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд не вбачає протиправної поведінки у діях відповідача щодо незабезпечення опалення належного йому житлового приміщення, оскільки, як зазначалось вище, ні законом, ні договором такий обов`язок на ОСОБА_2 не покладався.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведення вини відповідача у завданні шкоди майну, належному позивачу ОСОБА_1 . Експертними висновками та висновком судової експертизи вина відповідача у заподіянні шкоди також не встановлена.

Відтак, за відсутності таких обов`язкових елементів для наявності деліктної відповідальності як протиправність, вина заподіювача, а також причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача шкоди, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, а також вимоги про компенсацію понесених ним витрат за проведені експертизи, сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу за вказаних вище підстав також не можуть бути задоволені.

З огляду на викладене, рішення суду та додаткове рішення суду на підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1282,22 грн підлягає компенсації за рахунок позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2021 року та додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 21847 грн майнової шкоди, 6594 грн за виготовлення експертного будівельно-технічного висновку, а також 10000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1282 грн 22 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

Т. А. Левченко