Ухвала

28 січня 2022 року

м. Київ

справа № 442/6069/19

провадження № 61-1142ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просили зобов`язати Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради надати сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з дітьми - особами з інвалідністю з дитинства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 1993 року у загальній черзі, і з 2006 року у пільговій черзі, квартиру на першому поверсі житлового будинку.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області рішенням від 10 грудня 2020 року позов задовольнив. Зобов`язав Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з дітьми - особами з інвалідністю з дитинства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на квартирному обліку громадян та потребують поліпшення житлових умов, перебуваючи з 1993 року у загальній черзі, і з 2006 року у пільговій черзі, у постійне користування квартиру на першому поверсі житлового будинку. Зобов`язав Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради вчинити дії з розподілу та надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у постійне користування квартиру на першому поверсі житлового будинку відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї.

Львівський апеляційний суд постановою від 14 грудня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради задовольнив. Рішення Дрогобицького міського суду Львівської області від 10 грудня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

ОСОБА_1 17 січня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року (повний текст якої складено 16 грудня 2021 року) у вищевказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судового рішення та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено місце проживання чи перебування позивача у справі - ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев