Справа № 127/2368/21
Провадження № 2/127/395/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Бойко В.М.,
при секретарі Поперечної А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позов мотивований тим, що 06.06.2020 року о 09 год. 02 хв., в м. Вінниці на перехресті вул. Келецька-Шевченка, Кодаков Н.Е. керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Citroen С-Elysee» д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортному засобу марки «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував позивач ОСОБА_1 , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Про настання страхового випадку позивачем було повідомлено страховика відповідача - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». ТДВ «СК «Альфа-Гарант» визнала дану ДТП страховим випадком, та у подальшому між позивачем і Страховою компанією було укладено угоду про розмір страхового відшкодування від 28.08.2020 року, відповідно до якої сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком склала 48 000,00 грн., яка була виплачена позивачу. Однак, позивач зазначає, що за результатами проведення автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження станом на серпень 2020 року складає 62 975,15 грн. При цьому, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 на серпень 2020 року складає 117 021,39 грн. Отже, враховуючи те, що Страховою компанією було відшкодовано позивачу 48 000,00 грн, то різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування, що складає 69 021,39 грн. зобов`язаний відшкодувати саме відповідач. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача 69 021,39 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Ухвалою суду від 10.02.2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
30.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_3 просив суд визнати неналежним доказом у справі Висновок експерта № 5487/20-21 від 12.08.2020 року та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з безпідставністю.
З метою повного та об`єктивного розгляду справи, Ухвалою суду 23.04.2021 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом осіб.
Ухвалою суду від 23.04.2021 року судом витребовувалися докази по справі.
08.06.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що не погоджується з аргументами представника відповідача ОСОБА_3 викладеними в відзиві на позовну заяву, Висновок експерта №5487/20-21 від 12.08.2020 року вважав належним та допустим доказом, в розумінні ст. 95 ЦПК України та просив відзив відповідача відхилити.
У свою чергу, 30.06.2021 року представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду заперечення на відповідь на відзив. У своїх запереченнях останній зазначив, що позивачем не надано доказів, які підтверджували вартість відновлювального ремонту автомобіля, оскільки даний автомобіль був відчужений без ремонту, що підтверджується даними з Сервісного центру. Крім цього представник відповідача зазначив, що у відповідача відсутній обов`язок щодо відшкодування завданої шкоди, оскільки, його цивільно-правова відповідальність була застрахована ТОВ «СК «Альфа-Гарант», яка сплатита позивачу в межах страхової виплати страхову суму з якою позивач погодився.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явилися, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог, щодо предмета спору ТДВ «СК «Альфа-Гарант» до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, 06.06.2020 року о 09 год. 02 хв., в м. Вінниці на перехресті вул. Келецька-Шевченка, сталася ДТП, а саме відповідач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Citroen С-Elysee» д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортному засобу марки «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував позивач ОСОБА_1 , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2020 року ОСОБА_2 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5).
Автомобіль марки «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 6).
Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , станом на день дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», що підтверджується Полісом № АО/7037715. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., франшиза 1 000,00 грн. (а.с. 118).
Позивач 12.06.2020 року звернувся до страховика відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування (а.с.7).
Актом огляду транспортного засобу (дефектною відомістю) від 28.07.2020 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 у результаті ДТП (а.с.9).
У подальшому між позивачем ОСОБА_1 і ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було укладено угоду про розмір страхового відшкодування від 28.08.2020 року. Відповідно до п. 2 цієї угоди страховик і потерпілий досягли згоди, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, що стався 06.06.2020 року визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом АО- від 20.12.2019 року, складає 1 000,00 грн, в розмірі 48 000,00 грн. Згідно з п. З цієї Угоди зазначена сума страхового відшкодування є остаточною і корегуванню не підлягає (а.с.8).
Кошти в розмірі 48 000,00 гривень в якості страхового відшкодування по страховому випадку, були перераховані на рахунок позивача 02.09.2020 року, що підтверджується банківською випискою (а.с. 23).
У свою чергу, обґрунтовуючи розмір матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, останній посилався на висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 5487-20-21 від 12.08.2020 року, складений судовим експертом Базалицьким М.С. Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яка проведена на замовлення ОСОБА_1 , згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження станом на серепень 2020 року складає 62 975,15 грн., а вартість відновлювального ремонту на серпень 2020 року складає 117 021,39 грн. (а.с.10-22).
Судом також встановлено, що відповідно до витребуваних судом доказів 11.09.2020 року автомобіль марки «Renualt Kengoo» д.н.з. НОМЕР_3 було перереєстровано, відповідно до надах фотокопій ремент автомобіля після пошкодження внаслідок ДТП не проводився (а.с.63-66).
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд вважає за необхідне зазначити про те, що, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Правовою позицією Верховного Суду, викладена у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому порядку ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Як вже зазначалось судом, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу ««Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.
При укладенні Угоди про розмір страхового відшкодування від 28.08.2020 року ОСОБА_1 погодився із сумою страхової виплати у розмірі 48 000,00 грн., тобто вважав її достатньою для здійснення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля.
У свою чергу, суд не приймає до уваги висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 5487/20-21 від 12.08.2020 року як належний та допустимий доказ, виходячи з наступного.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За положеннями ч.І ст. 81 УПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Згідно з матеріалами справи позивач обгрунтував свої вимоги, як доказом розміру завданої шкоди, висновком експерта №5487/20-21 від 12.08.2020 року. У висновку вказано, що проведено автотоварознавче дослідження, виконане на замовлення ОСОБА_1 . В розумінні ч.2 ст. 76 ЦПК України. Наказом МЮ України №53/5 від 08.10.1998р. (у редакції від 26.12.2012 №1950/5) Затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Відповідно до п. 1.8. Інструкції: «Підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються. Результати проведення експертиз та експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експерта».
Згідно ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Натомість у висновку експерта № 5487/20-21 від 12.08.2020 року не вказано про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.
Крім того, експертом не враховані та порушені такі пункти Інструкції: експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції; до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо). Експертом не взято до уваги, що у документі про призначення експертизи (залучення експерта) перераховуються всі об`єкти, які направляються на експертне дослідження, із зазначенням точного найменування, кількості, міри ваги, серії та номера (для грошей НБУ та іноземної валюти), інші відмінні індивідуальні ознаки.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідного клопотання про призначення судової експертизи від учасників справи не надходило.
Таким чином, суд не бере до уваги Висновок експерта № 5487/20-21 від 12.08.2020 року, оскільки, його виконано з порушенням вимог чинного законодавства про проведення судових експертиз, що вплинули на об`єктивність та достовірність висновку експерта. Інших доказів про про розмір завданої шкоди позивачу в матеріалах справи відсутні.
Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що оскільки позивач погодився із сумою страхової виплати у межах страхового відшкодування у розмірі 48 000,00 грн., покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на відповідача ОСОБА_2 , який уклав відповідний договір страхування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, за таких обставин, суд вбачає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати залишаються за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 49, 81, 82, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Третя особа без самостійних вимог: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, бульвар Л.Українки, буд.26.
Повний текст судового рішення складено 24.01.2022 року.

Суддя: