Справа № 509/2721/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та про стягнення грошей у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань, суд

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та зазначив, що 27 червня 2014 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, відповідач, керував автомобілем марки «MAZDA 626», державний номер НОМЕР_1 , рухався по прямій ділянці автодороги Великодолинське - Чорноморськ у напрямку смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, в районі повороту на лінію №14 Садівничого Товариства «Волна», відповідач не впевнившись у безпечності свого маневру, не надавши переваги у русі зустрічному автомобілю марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача, почав здійснювати поворот ліворуч. Виїхавши на зустрічну смугу руху відповідач допустив зіткнення задньою правою частиною кузову свого автомобіля з передньою частиною кузову автомобілю «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у прямому зустрічному напрямку по своїй смузі руху.

Після зіткнення обидва автомобілі виїхали за межі проїзної частини. Відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідач порушив «Правила дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:-«п.1.3 ПДР», «п.1.4 ПДР», «п.1.5 ПДР», «п.16.13 ПДР».

Відповідач свої грошові зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди у добровільному порядку з підстав передбачених ст. 625 ЦК України не виконував, а тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 218328 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., три процентів річних в розмірі 15 661 грн.(а.с.23-30;106-108).

Під час судового розгляду позивач та його представник позовні вимоги підтримали в подальшому направив заяву з якої вбачається, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути в їх відсутність на підставі поданих доказів (а.с. 154).

Відповідач та його представник позов отримав належним чином, до суду направили відзив, з якого видно, що з позовними вимогами не погоджуються, просять в задоволені позову відмовити ( а.с.34, 121-122).

Третя особа до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, при цьому направив до суду пояснення з яких вбачається, що він дійсно був власником транспортного засобу марки «Маzda» 626 д/н НОМЕР_1 , в 2009 році він шляхом вільного передання технічного паспорту на транспортний засіб та складання довіреності відчужив вищевказаний автомобіль фізичній особі ОСОБА_4 , з його слів ОСОБА_3 відомо, що він аналогічним шляхом продав вищевказаний автомобіль іншій особі. На час складання пояснень перереєстрація автомобіля не здійснювалася. ( а.с. 130).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час ДТП на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 , був власником автомобіля марки «Шкода Актавія» д.н. НОМЕР_2 та мав право користуватись транспортним засобом (а.с.12). Відомості про офіційне працевлаштування відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , (код НОМЕР_4 ), відомості про офіційне працевлаштування відсутні), керував транспортним засобом марки «Мазда 626», 1998 року випуску, легковий комбі, колір білий належним чином відповідно до Правил дорожнього руху (кр.пр.26).

27 червня 2014 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, відповідач будучи водієм ОСОБА_2 , керував технічно справним автомобілем марки «MAZDA 626», державний номер НОМЕР_1 , рухався у денний час доби, в ясну погоду без опадів, по сухому та чистому асфальтному покритті призначеному для руху в обох напрямках, маючи по одній смузі для руху в кожному напрямку, по прямій ділянці автодороги Великодолинське-Чорноморськ у напрямку смт. Великодолинське. Знаходячись на землях Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, не доїжджаючи 13.6 метрів до повороту на лінію №14 с/т «Волна», водій ОСОБА_2 не впевнившись у безпечності свого маневру, не надавши переваги у русі зустрічному автомобілю марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав здійснювати поворот ліворуч. Виїхавши на зустрічну смугу руху ОСОБА_2 допустив зіткнення задньою правою частиною кузову свого автомобілю з передньою частиною кузову автомобілю «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у прямому зустрічному напрямку по своїй смузі руху. Після зіткнення обидва автомобілі виїхали за межі проїзної частини.

Згідно довідки Одеського обласного наркологічного диспансеру №2612 від 02.07.2014 року, в сечі ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концентрації 0.13 %.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №3644/3645 від 13.08.2014 року автомобіль «Skoda Octavia» первинно контактував своєю правою передньою кутовою частиною з правою боковою частиною кузову автомобілю «MAZDA 626» (в зоні його задньої дверки) під кутом близько 125-135 градусів, що відлічуються в плані проти ходу годинникової стрілки від напрямку поздовжньої осі автомобілю «MAZDA 626» до напрямку прокольної осі автомобіля «Skoda Octavia».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, спричинив водію автомобіля «Skoda Octavia»- ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1588 від 04.07.2014 року тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу проксимального відділу основної фаланги V пальця правої кисті, саден правої верхньої і обох нижніх кінцівок.

Наявні тілесні ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, якими були елементи салону легкового автомобілю в умовах ДТП-зіткнення легкових автомобілів з подальшим зіткненням автомобіля потерпілого з нерухомою перешкодою, можливо, 27.06.2014 року. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечні для життя, викликали тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів (більше 21 доби), і по цьому критерію, згідно п.п. 2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідач ОСОБА_2 порушив «Правила дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:«п.1.3 ПДР»,«п.1.4 ПДР«п.1.5 ПДР», «п.16.13 ПДР».

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, посилаючись на те, що вину у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України він не визнає (а.с.40-41), в рамках кримінального провадження №0001502 від 28.06.2014 року його вина не була доведена та провадження було закрито у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, відповідно до ухвали Овідіопольського райсуду Одеської області від 15 червня 2018 року (а.с.5).

Однак заслухавши пояснення сторін, відповідно до ст.77 ЦПК України на підставі всебічного повного та неупередженого дослідження доказів, вина у порушенні правил дорожнього руху з боку відповідача ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами, які суд відповідно до ст.ст.77,78 КПК України вважає належними та допустимими, а саме:

-витягом з реєстру КП №0001502 від 27.06.2014 року, попередня правова кваліфікація ст. 286 ч.1 КК України (кр.пр.101)

-медичною документацією від 27.06.2014 року, рапортом працівника поліції від 27.06.2014 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2014 року, протоколом огляду транспортних засобів від 27.06.2014 року, з яких видно, що 27 червня 2014 року в 16.30 годин сталась ДТП та позивач Лєфі отримав тілесні пошкодження (крим.пров.11-20);

-висновком судово -автотехнічної експертизи № 3647 від 13.08.2014 року, з якого видно, що на час ДТП рулєве управління, тормозна системна транспортного засобу марки «Skoda Octavia»д.н. НОМЕР_2 , була в робочому стані (к.п. а.с.57).

-висновком судово- автотехнічної експертизи № 3646 від 13.08.2014 року, з якого видно, що на час ДТП рулєве управління, тормозна системна транспортного засобу марки «Мазда» д.н. НОМЕР_1 , була в робочому стані (к.п. а.с.61)

-висновком судово транспортно-трасологічної експертизи № 3644/3645 від 13.08.2014 року, з якого видно, первісний контакт транспортного засобу марки «Шкоди» та транспортного засобу марки «Мазда» (к.п. а.с.68)

- висновком судового експерта № 1588 від 04.07.2014 року з якої видно, що позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу проксимального відділу основної фаланги V пальця правої кисті, саден правої верхньої і обох нижніх кінцівок. Наявні тілесні ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, якими були елементи салону легкового автомобілю в умовах ДТП - зіткнення легкових автомобілів з подальшим зіткненням автомобіля потерпілого з нерухомою перешкодою, можливо, 27.06.2014 року. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечні для життя, викликали тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів (більше 21 доби), і по цьому критерію, згідно п.п. 2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с.77);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 19.11.2014 року, з якого видно, що відповідно до зовнішнього опису під час ДТП, яке мало місце 27.06.2014 року у 16.30 годин водієм транспортного засобу марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 є фізична особа ОСОБА_2 (к.п.103).

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 14.11.2014 року, з якого видно, що відповідно до зовнішнього опису під час ДТП, яке мало місце 27.06.2014 року у 16.30 годин водієм транспортного засобу марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 є фізична особа ОСОБА_2 (к.п.107).

- протоколом допису свідка ОСОБА_7 з якого видно, та аналогічними показами свідка ОСОБА_8 що 27 червня 2014 року в 16.30 годин учасниками ДТП є його знайомий ОСОБА_9 та фізична особа ОСОБА_2 ( кр.пр.109,112);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 04.11.2014 року та протоколом впізнання особи від 07.11.2014 року, з яких видно, що 27 червня 2014 року приблизно в 17.00 годин він керував транспортним засобом марки «Пежо» та був свідком ДТП на автодорозі «Іллічівськ-Великодолинське», відразу після зіткнення транспортних засобів він підійшов до водія автомобіля марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 , з метою надання медичної допомоги,даною особою був ОСОБА_2 (к.п. 115-120)

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_1 від 27.02.2015 року, з яких видно, що 27 червня 2014 року приблизно в 16.30 годин на автодорозі «Іллічівськ-Великодолинське» він керував транспортним засобом марки «Шкода» іншим учасником ДТП водієм автомобіля марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 був ОСОБА_2 (к.п. 128);

З відзиву який надійшов до суду та фактично з матеріалів кримінального провадження, видно, що відповідач ОСОБА_2 не керував транспортним засобом під час ДТП, при цьому відповідач посилається на письмові пояснення фізичних осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були надані під час судового розгляду в рамках цивільного судочинства (а.с.42,44) та аналогічні письмові пояснення вищевказаних фізичних осіб, які були надані під час досудового розслідування (кр.пр 191,192).

Під час судового розгляду фізичні особи ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , були допитані в якості свідка та підтвердила свої покази. З пояснень вищевказаних осіб, видно, що вони 27 червня 2014 року в денний час, перебуваючи в кафебарі «Лунний свет», розташоване по АДРЕСА_2 бачили, як відповідач ОСОБА_2 спав на задньому сидінні транспортного засобу марки «Мазда» та на початок руху не керував транспортним засобом, безпосередньо за кермом автомобіля «Мазда» була інша особа.

При цьому суд звертає увагу, що між місцезнаходженням даного кафебару у місті Чорноморськ Одеської області та місцем ДТП в районі СТ «Волна» Овідіопольського району Одеської області приблизна відстань складає 8 км. фізичні особи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не вказують точний час коли транспортний засіб марки «Мазда» почав здійснювати рух, під керуванням іншої особи.

Дані пояснення фізичних осіб можуть свідчити про те, що в подальшому відповідач ОСОБА_2 , будучи особою яка мала навики безпосередньо керування транспортним засобом марки «Мазда 626 » НОМЕР_1 та вільний доступ до автомобіля, мав можливість сісти за кермо вищевказаного транспортного засобу та керувати ним.

В ході досудового розслідування був допитаний свідок ОСОБА_14 , з яких видно, що 27 червня 2014 року приблизно в 17.00 годин прибув на місце ДТП, де перебував його родич ОСОБА_2 , на місце ДТП були транспортний засіб марки «Мазда 626» та транспортний засіб марки Шкода НОМЕР_2 (кр.пр. 121-122).

Крім того в ході досудового розслідування з боку представника фізичної особи ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адвоката Никифорчук Т.С. надходили клопотання (заяви) від 07.07.2014 року з яких видно, що ОСОБА_15 під час вищевказаного ДТП був пасажиром транспортного засобу марки «Мазда» білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (кр.пр.39).

Під час досудового розслідування та судового розгляду свідок ОСОБА_13 , дала пояснення, що 27 червня 2014 року у 16.30 годин водієм транспортного засобу марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 був відповідач ОСОБА_2 , який знаходився в алкогольному сп`янінні.

Під час досудового розслідування відповідач ОСОБА_2 , будучи свідком та підозрюваним фактично від показів відмовився (кр.пр.,124-126,155-157). Під час судового розгляду відповідач ОСОБА_2 будучи обвинуваченим вину не визнав, але від показів фактично відмовився.

З відзиву, який надійшов до суду представник відповідача стверджує, що транспортним засобом марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 , керувала фізична особа ОСОБА_16 , при цьому сам представник відповідача не заперечує, що фізична особа ОСОБА_2 перебував на місці ДТП.

Під час судового розгляду відповідача ОСОБА_2 належних та допустимих доказів, відповідно до ст. 77,78 ЦПК України, що 27 червня 2014 року в 16.30 годин на час ДТП транспортним засобом марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 , керувала фізична особа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав.

Здійснивши аналіз всіх доказів, які були зібрані, як під час досудового розслідування та судового слідства в рамках кримінального провадження № 001502 від 28.06.2014 року так і під час судового розгляду в рамках цивільної справи, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 будучи водієм, на час ДТП, яке мало місце 27 червня 2014 року приблизно в 16.30 годин в районі 13.6 метрів до повороту на 14 Лінію в СТ «Волна» автодорозі Великодолинське-Чорноморськ у напрямку смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «Мазда 626» д.н. НОМЕР_1 .

Таким чином суд приходить до висновку, що між противоправними діями відповідача ОСОБА_2 є прямий причинний зв`язок з грубим порушенням Правил дорожнього руху України, а саме:-«п.1.3 ПДР», згідно з вимогами якого, учасники дорожнього руху повинні знати та неухильно виконувати ПДР України, а також бути взаємно ввічливими;-«п.1.4 ПДР», згідно з вимогами якого, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і й інші учасники руху виконують ПДР України;-«п.1.5 ПДР», згідно з вимогами якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;-«п.16.13 ПДР», згідно з вимогами якого, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а транспортний засіб марки «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу отримав механічні пошкодження.

Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти:

-щодо стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтуванні свої позовних вимог позивач надав розрахунок, згідно якого розмір матеріальної шкоди складає 109 380 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи № 3870 від 04.09. 2014 року (а.с.11), даний висновок експерта відповідач не заперечує.

Позивач стверджує, що 07 серпня 2014 року він здійснив відчуження пошкодженого транспортного засобу марки «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_2 (вузлів та агрегатів) іншої фізичної особі в розмірі 37 375.50 грн. (3000 дол. США х 12.4585 за 1 дол. США=37 375.50). Крім того, позивач стверджує, що 05 квітня 2019 року МТСБ України відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як страховик (страхувальник) перерахувало на його рахунок грошові кошти в розмірі 50 000 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди. Дані обставини відповідачем не заперечуються.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди внаслідок ДТП, на час розгляду справи складає 22004,50 (109 380-50 000- 37 375.50 = 22004,50).

щодо стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних:

позивач в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, посилається на ст. 625 ЦК України тобто у разі виникнення грошових зобов`язань встановлений законом. З урахуванням предмету позову, наявності спору щодо розміру грошових зобов`язань, їх структуру та тривалість, порядку виконання грошових зобов`язань, суд приходить до висновку, що розмір інфляційних витрат та розмір трьох процентів річних, виникають після набрання рішення чинності. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат за весь час прострочення в розмірі 252 667.80 грн. та трьох процентів річних в розмірі 15 661 грн., подані передчасно та відповідно до ст.ст.13,263 ЦПК України не знайшли свого обґрунтування.

Відповідач при розгляді справи посилався на застосування строків позовної давності, щодо нарахування інфляційних витрат та трьох процентів річних, при розгляді справи судом не розглядалась заява про застосування строків давності, у зв`язку з тим, що були інші підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спору щодо матеріального становища сторін не має.

Внаслідок завданої шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпілому та пошкодженням його майна внаслідок ДТП, останній зазнав страху за своє здоров`я, у зв`язку з отриманням шкоди у зв`язку з пошкодженням майна та ушкодження здоров`я позивачу, був змінений спосіб його життя, було витрачено багато часу на поновлення майна та здоров`я, так і подальшої реабілітації, були заподіяні сильні душевні страждання, які були перенесені позивачем безпосередньо після завданої шкоди його майну та здоров`ю, та при подальшому тривалому поновленні образу життя, дані обставини свідчать про те, що позивачу була завдана душевна біль та страждання, а тому з урахуванням матеріального та сімейного становища позивача та відповідача, відповідно до ст.23,1167 ЦК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

При подані позову позивач не сплатив судовий збір, у зв`язку з тим, що звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням розміру шкоди, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704.80 грн.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265, 266 ЦПК України, ст.ст.23,1166,1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та про стягнення грошей у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22004,50 грн., моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., а всього 52004,50 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави судовий збір в розмірі 704.80 грн.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено до цивільної палати Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.