Дата документу 04.01.2022
Провадження № 2/334/1431/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовноїзаяви без руху

04 січня 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяолбенерного» про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відсторонення, згідно якого просить визнати скасувати наказ ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.12.2021 року про відсторонення ОСОБА_2 від роботи з 09.12.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID -19 без збереження заробітної плати, та стягнути на користь позивача невиплачену заробітну плату за час незаконного його відсторонення від роботи.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач фактично заявляє такі вимоги: 1) скасування наказу про відсторонення від роботи; 2) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, наведених позивачем мотивів та додатків до позову, позивачем оспорюється наказ ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.12.2021 «Про відсторонення від роботи», тобто ним фактично порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, отже позивача не було звільнено із займаної нею посади, а лише відсторонено.

Разом з тим, поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи згідно положень чинногоКодексу законів про працю Українине є ідентичними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Натомість, використання позивачем певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги та не може слугувати підставою для застосування пільги щодо сплати судового збору, передбаченої п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, оскільки предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника,тому її доводи щодо наявності пільг при зверненні до суду із зазначеними у позовній заяві вимогами з підстав, наведених у позові, судом до уваги не беруться.

Таким чином, при відсутності у матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно ч.1ст.4Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ЗгідноЗакону України «Про судовий збір»за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн.

Згідност. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року складає 2270 гривень.

Таким чином, позивачу потрібно сплатити 1816,00 грн судового збору за вимоги про скасування наказу та судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи викладене, зазначена заява підлягає залишенню без руху.

Згідност.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устатті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позову без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Керуючись статтями 175, 176, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяолбенерного» про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Надати позивачу строк терміном десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків, та роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Суддя: Філіпова І. М.