Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4126/21
Провадження №: 2/332/488/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.,
при секретарі: Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, 3% річних та інфляційної складової від суми заборгованості.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 24.12.2021 року.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 11.08.2014 року № 128 о/с ОСОБА_1 з 15 серпня 2014 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо кваліфікаційного рівня бакалавра за державним замовленням з проходженням табірного збору (а.с.21). Між НАВС комплектуючим підрозділом - ГУМВС України у Запорізькій області та відповідачем 25.08.2014 року укладено Договір № 14-277 про підготовку фахівця у НАВС (а.с.20).
Згідно з п. 2.1.3. Типового договору, виконавець зобов`язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.
Відповідач з 15.08.2014 року по 21.06.2018 року перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.
21.06.2018 року наказом НАВС № 886 ОСОБА_1 видано диплом бакалавра за напрямком підготовки «Правознавство» та відраховано з числа курсантів у зв`язку із завершенням навчання за освітньо професійною програмою (а.с.22).
Відповідно до умов Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі (п. 2.3. 5, п. 2.3.6 Договору).
Наказом ГУНП в Запорізькій області від 16.01.2019 № 16 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.24)
Тобто, в порушення умов договору відповідач за власним бажанням звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.
Пунктом 3.1. Типового договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.
Відповідно до п. 4.1. Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до п. 4.2. Типового договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.
Детальний розрахунок витрат підтверджений: довідками про доходи і відрахування, довідками щодо витрат коштів на харчування, довідками про забезпечення медичними препаратами, довідками про забезпечення речовим майном, довідками про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (а.с. 26-46).
Пунктом 4.4. вищезазначеного договору передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення суми здійснюється у судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в добровільному порядку вимоги позивача задоволені не були.
Згідно статей 525-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 2 статті 615 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України).
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними та приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості за навчання у розмірі 2270 гривень 00 коп. та вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за цей період належним доказом.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.. 141, 223, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, 3% річних та інфляційної складової від суми заборгованості. - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В.Марченко