ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 січня 2022 року

м. Харків

справа № 638/13288/14-ц

провадження № 22-ц/818/1754/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів -Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

ім`я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Харківська міська рада,

розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника Харківської міської ради на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 вересня 2021 року в складі судді Хайкіна В.М.,

у с т а н о в и в:

У вересні 2021 року Харківська міська рада (далі - ХМР) звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, ухвалену по цивільній справі №638/13288/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Заява мотивована тим, що постановою Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ХМР на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди 6698600 грн вартості земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :11:001:0451.

Витребувано із власності ОСОБА_1 до комунальної власності територіальної громади міста Харкова земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0451.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити зазначену земельну ділянку протягом 5 днів з дня повної сплати Харківською міською радою 6698600 грн на відшкодування матеріальної (майнової) шкоди на зазначений ним банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки.

Стягнуто з ХМР на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

09 серпня 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання.

01 вересня 2021 року постанова Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року була частково виконана в частині стягнення 81 745,28 грн матеріальної (майнової) шкоди та 100 000 грн моральної шкоди.

ХМР є бюджетною установою та здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із своєю діяльністю за рахунок коштів місцевого бюджету.

Однак бюджетом міста Харкова на 2021 не передбачено видатків на виконання вказаного судового рішення, а тому стягнення залишку від загальної суми 6 616 854,72 грн на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року істотно обмежить фінансування програм стабілізації, соціально-економічного розвитку територіальної громади та інших пріоритетних галузей, які забезпечують життєдіяльність територіальної громади міста та були передбачені Бюджетом міста Харкова на 2021 рік.

При затверджені бюджету на 2022 рік ХМР врахує вищевказану постанову Харківського апеляційного суду та виконавчий лист від 09 серпня 2021 року, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова та передбачить в кошторисі видаток в розмірі загальної суми 6 616 854,72 грн. в рахунок відшкодування матеріальної (майнової) шкоди.

Посилаючись на вказані обставини ХМР просила розстрочити на один календарний рік виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року з подальшим щомісячним списанням коштів на рахунок ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року у розмірі 735206,08 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 вересня 2021 року заяву ХМР про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року по цивільній справі №638/13288/14-ц залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не наведено обставин, які об`єктивно унеможливлюють, ускладнюють або виключають можливість своєчасного виконання рішення суду, а тому підстав для розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року відсутні.

На вказану ухвалу суду першої інстанції 12 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 - представник ХМР подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справу призначено до розгляду.

24 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе майно та усі грошові кошті ХМР, або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього, крім тих щодо яких не допускається накладення арешту, до повного безспірного списання суми коштів, що підлягають стягненню за виконавчими документами.

Заява мотивована тим, що боржником вчиняються дії щодо невиконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема: чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Мотивуючи своє клопотання про забезпечення позову ,заявник указав, що ХМР вчиняються дій щодо ухилення від виконання рішення суду апеляційної інстанції, оскільки відповідач неодноразово звертався з заявами про відстрочення та розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року.

Між тим, вказані обставини не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що по справі вже було ухвалено судове рішення та наразі предметом апеляційного перегляду є розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, тобто процесуальне питання, пов`язане з виконанням судового рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 149 - 150, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає, з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина