Житомирський апеляційний суд
Справа 274/8616/20
19 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Миніч Т.І.
суддів: Трояновської Г.С.,
Павицької Т.М.
судового засідання Кузьменко А.О.
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Житомирі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі №274/8616/20 за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування наказу, витребування земельної ділянки, -
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 15 грудня 2021 року апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишено без задоволення. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2021 року залишено без змін.
20 грудня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. В обґрунтування поданої заяви заявниця вказала, що її представником ОСОБА_3 на засіданні 24 листопада 2021 року (до закінчення судових дебатів) було зроблено усну заяву про подання доказів на підтвердження понесених відповідачем під час апеляційного розгляду судових витрат протягом п`яти днів після винесення постанови.
Розглянувши заяву по суті, апеляційний суд приходить до висновку про її обґрунтованість, зважаючи на наступне.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України).
За нормами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1,2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
В даному випадку ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до Житомирського апеляційного суду із відповідною заявою та доказами у встановлений законом строк (а.с.40-51 т.2).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 у даній справі є Служавий В.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серія АІ №1045506 від 26.04.2021 року, Договору про надання правової допомоги від 12.03.2021 року №21/2 (а.с.42,44,48-50 т.2).
На підтвердження витрат на оплату професійної правничої допомоги представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 надано: детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги станом на 17.12.2021 року; акт виконаних робіт №2 від 17.12.2021 року на суму 4 950,00 грн. та 90 грн. компенсація витрат, понесених адвокатом; довідка про оплату правової допомоги адвоката від 17.12.2021 року № 21/12-1, якою адвокат підтверджує оплату гонорару (винагороди) готівкою на загальну суму 5040,00 грн.(а.с.42-51 т.2).
За таких обставин та враховуючи, що постановою апеляційного суду від 15 грудня 2021 року питання розподілу судових витрат не вирішувалось, то вимоги про ухвалення додаткового рішення заслуговують на увагу.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК у разі відмови в позові понесені стороною витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з позивача.
За таких обставин з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5040,00 грн.
Керуючись ст.ст.141,270,367,374,381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткову постанову.
Стягнути з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 5040,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий: Судді: