Справа № 133/2176/21
Провадження № 22-ц/801/243/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Сопруна В.В., Матківської М.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Пєтуховою Н.О.,

в справі №133/2176/21

за позовом ОСОБА_2 (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення аліментів на утримання дружини, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач.

На даний час вони з чоловіком припинили шлюбні стосунки і останній не надає їй матеріальної допомоги.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення сином трьох років.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання позову до суду 13.07.2021 до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 908 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

16 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року щодо розміру стягуваних аліментів є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Доводи апелянта полягають у тому, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наявність у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина, відповідно до судового наказу у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Крім того зазначає, що він проживає з батьками, які є пенсіонерами, а тому він змушений допомагати їм матеріально. При цьому сам офіційно ніде не працює і має мінливі заробітки.

Вважає, що стягнення 1/4 частки доходу на утримання дружини призведе до вкрай скрутного становища, а тому просив зменшити розмір аліментів на утримання позивачки до 1/12 частки його доходів.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила рішення суду залишити без змін, вважає його правильним, обґрунтованим та ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою від 11 січня 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову в даній справі визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спір у ній не належить до категорій, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), а тому колегією суддів вирішено, що справа з урахуванням її конкретних обставин може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що сторони у справі є подружжям, шлюб між якими зареєстрований 26 вересня 2020 року у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 8.

За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та не оспорюється останнім.

Із довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Самгородоцькою сільською радою Козятинського району Вінницької області № 744 та № 1064, слідує, що малолітній ОСОБА_3 зареєстрований за місцем реєстрації матері, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки, виданої Управлінням соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області 13.07.2021 № 213, ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Козятинської міської ради і отримує допомогу при народженні дитини. Допомога призначена на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 860 грн. За період з січня 2021 року по червень 2021 року ОСОБА_3 отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі, що за вказаний період сукупно становить 4 098,10 грн.

Позиція апеляційного суду

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції вважав доведеним обов`язок ОСОБА_1 сплачувати аліменти на утримання дружини із якою проживає малолітній син, до досягнення ним трьох років.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, і не вбачає підстав для зменшення цього розміру з огляду на таке.

Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини визначено статтею 84 СК України.

Частинами другою, четвертою, шостою 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Закон встановлює право дружини на утримання з боку чоловіка до досягнення дитиною трьох років.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Неможливість надання матеріальної допомоги дружині з боку чоловіка повинна мати абсолютний, об`єктивний характер.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що його батьки є особами пенсійного віку, а тому він змушений їм матеріально допомагати, не спростовують висновку суду першої інстанції, оскільки батьки отримують пенсію за віком, а посильна допомога сина батькам не звільняє його від обов`язку щодо утримання дружини і не може бути достатньою обставиною для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів про те, що така допомога фактично надавалася та може надаватися лише ним.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази про наявність складних життєвих обставини, які б не давали можливості апелянту працювати, отримувати стабільний дохід і сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Колегія суддів звертає увагу, що сплата аліментів на утримання дружини є обмеженою в часі, лише з моменту пред`явлення позову до досягнення дитиною 3-х річного віку, що у даній справі складатиме 2 роки 9 місяців, а саме з 13.07.2021 року до 18.04.2024 року. Це пов`язано із тим, що у відповідний період часу дружина, з якою проживає дитина, має обмежені можливості працювати і здобувати засоби для існування, зокрема, утримувати себе, а тому потребує допомоги з боку чоловіка батька дитини.

Відтак правильно встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами статті 89 ЦПК України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І. М. Стадник
Судді: В.В. Сопрун М.В. Матківська