У Х В А Л А

Справа №2-315/2010

20 січня 2022 року смт Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Богородчани заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа виданого відповідно до рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 2-315/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (після зміни прізвища та імені ОСОБА_3 ) про стягнення коштів.

Подану заяву мотивує тим, що 26 квітня 2010 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 (а тепер ОСОБА_3 ) на користь позивачки 44716 грн боргу та 120 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

07 травня 2010 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист №2-315/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки 44716 грн боргу та 120 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Заявниця вказує, що зазначений виконавчий документ перебував на виконанні відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 13 жовтня 2021 року до відділу ДВС направлено запит про результати виконання рішення суду. Згідно з відповіддю №02-15 начальника відділу ДВС у місті Івано-Франківську від 20.10.2021 року, виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, виконавчий документ на її адресу не надходив та нею не отримувався. Вважає, що є поважні причини для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа №2-315/2010 від 26.04.2010 року виданого Богородчанським районним судом.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.04.2010 року Богородчанським районним судом Івано-Фанківської області постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_2 (тепер ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_1 44716 грн боргу та 120 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 06 травня 2010 року.

Виконавчий лист заявниці видано 07.05.2010 року, що відображено у матеріалах справи.

Відповідно до Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (п.5). Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження (п.6) . Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п.7).

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тобто заява про видачу дубліката виконавчого листа може бути подана лише до спливу строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Якщо цей строк був пропущений стягувачем, то, водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого документа слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Обов`язок подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа і причин пропуску строку закон покладає на заявника.

Так, згідно приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд встановив, що 24.12.2021 року стягувач направила до суду заяву у якій констатує, що тільки 13.10.2021 року внаслідок направлення запиту до відділу ДВС отримано інформацію, що 10.05.2018 року державним виконавцем Мицаком М.З. було завершено виконавче провадження ВП 5000824, згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Законодавство встановлює обов`язок стягувача додержуватися строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Даний обов`язок насамперед обумовлюється однією з основних засад здійснення виконавчого провадження - розумності строків виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)обмежується певними строками, які хоч чітко і не окреслюються законодавцем, але знову ж таки в рамках принципу, передбаченого п. 7 ч. 1ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» не є такими, що тривають безкінечно.

В той же час, законодавець дає змогу стягувачу звернутися до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, основною підставою поновлення пропущеного строку є наявність поважних причин, пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На разі, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявниця не надала суду жодного належного та достатнього доказу втрати оригіналу виконавчого документа, не надала доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист - не виконано; не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявниця просить видати та щодо якого просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому за змістом поданої заяви, стягувач навіть не намагалася з`ясувати на якому етапі був втрачений виконавчий лист, а лише вказує на те, що виконавчий документ не надходив на її адресу та нею не отримувався та був втрачений при поштовій пересилці. При цьому на виконання вимог ст.433 ЦПК України не наведено жодних доказів на доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявниця не навела ніяких пояснень того, чому протягом тривалого часу, а саме понад десять років, у період з 07.05.2010 року, з моменту видачі виконавчого листа по жовтень 2021 року вона не проявила інтересу до ходу та результатів виконавчого провадження з виконання судового рішення.

Також суд зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язується не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що не має правових підстав для того, щоб поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа. Тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 354 ЦПК України, п.п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-315/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (тепер ОСОБА_3 ) про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Битківський