Справа №443/1920/21
Провадження №2-о/443/13/22
РІШЕННЯ

іменем України

13 січня 2022 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , територіальна громада села Антонівка в особі Журавненської селищної ради Львівської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання її разом ізОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці по батьковій лінії ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої увійшли земельні ділянки на території Любшанської сільської ради загальною площею 1,82 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 077328 від 17.03.2000 року. Згідно довідки Журавнівської селищної ради Стрийського району Львівської області №4092 від 24.11.2021 року, ОСОБА_3 дійсно до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , була постійно зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , однак фактично на протязі 2018 року до дня своєї смерті через немічність і старість проживала без реєстрації разом з своєю онукою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У виконавчому комітеті Любшанської сільської ради заповіту від ОСОБА_3 не посвідчувалось. Зазначає, що спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_2 спадщину після смерті своєї матері не прийняв, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, натомість, заявниця постійно проживала із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому прийняла спадщину за законом, проте юридично не оформила своїх спадкових прав.

З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , заявниця 26.11.2021 року звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови був пропущений піврічний термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлену вимогу про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з мотивів наведених у заяві.

Занітересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої повідомляє, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадщину після смерті матері він не прийняв та на її оформлення не претендує. Разом з тим, не заперечує проти оформлення спадкових прав ОСОБА_1 та просить розглядати справу у його відсутності, а також не заперечує щодо ухвалення рішення в користь заявниці.

Представник заінтересованої особи Журавненської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце рогляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник заінтересованої особи не подав письмових пояснень, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку представника заінтересованої особи Журавненської селищної ради Львівської області неповажною та вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці по батьковій лінії ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 19.12.2018 року, виданим виконавчим комітетом Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли, зокрема земельні ділянки на території Любшанської сільської ради загальною площею 1,82 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 077328 від 17.03.2000 року (а.с.15).

Згідно довідки Журавнівської селищної ради Стрийського району Львівської області №4092 від 24.11.2021 року, ОСОБА_3 дійсно до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , була постійно зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . У виконавчому комітеті Любшанської сільської ради заповіту від ОСОБА_3 не посвідчувалось. На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 , фактично на протязі 2018 року до дня своєї смерті через немічність та старість проживала без реєстрації разом із своєю онукою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Судом також встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 був її син ОСОБА_2 .

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_2 спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_3 не прийняв, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що також підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину)№67535341 від 30.11.2021 року, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Натомість, заявниця фактично проживала із бабусею на час відкриття спадщини, від спадщини за законом не відмовилася, а тому вважається такою, що її прийняла, проте не оформила свої спадкових прав.

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , 15.02.1951 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7).

Як вбачається із свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.9).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29.09.2017 року у справі №443/616/17 шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 17 липня 2011 року у виконкомі Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис №8 розірвано (а.с.10)

Постановою завідувача Жидачівської ДНК Матусека В.В. №426/02-31 від 26.11.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її бабці ОСОБА_3 , , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви (а.с.16).

Як видно з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5 на звороті), остання зареєстрована за адресою: с.Дубравка, Жидачівський район, Львівська область.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожна окремо, в судовому засіданні дали покази про те, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю бабусею ОСОБА_3 з січня 2018 року у АДРЕСА_1 , доглядала за нею та займалася її похованням. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не було.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд зауважує, що метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків, достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 січня 2022 року.

Головуючий суддя С.І Сливка