Справа № 682/2155/17
Провадження № 4-с/682/4/2022
У Х В А Л А

10 січня 2022 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Захарчук С.П.,

за участі заявника ( стягувача) ОСОБА_1 ,

представника ДВС Андрощук С.В.,

представника третьої особи ( боржника) адвоката Маринюка С.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання його вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бедіяльність державного виконавця Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та зобов`язання його вчинити дії. В обґрунтування скарги вказувала, що у Славутському відділі ДВС на виконанні перебуває виконавчий лист № 682/2155/17, виданий Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року, та на період навчання доньки, але не бульше, як до досягнення нею 23 років. Зазначає, що відповідно до відомостей з інформаційного фонду ДРФО ДПС України за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_2 нараховано і виплачено дохід в сумі 3395665 грн. 68 коп., з якого аліменти не сплачені. ОСОБА_1 19.11.2021 року звернулася з заявою до державного виконавця про нарахування боржнику заборгованості зі сплати аліментів з доходу 3395665 грн. 68 коп, отриманого ОСОБА_2 , але державним виконавцем їй було відмовлено в проведенні такого перерахунку. З цих підстав ОСОБА_1 просить суд визнати бедіяльність державного виконавця Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконною та зобов`язати державного виконавця нарахувати боржнику заборгованість зі сплати аліментів за 2019 рік з одержаного ним доходу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги поданої нею скарги.

Адвокат Маринюк С.О. - представник третьої особи (боржника) ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав надані ним суду письмові пояснення, відповідно до яких заперечував вимоги скарги посилаючись на те, що такі не підкріплені належними та допустимими доказами, а також не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Представник ДВС в судовоум засіданні пояснила, що за виконавчим провадженням, яке відкрито 22.01.2020 року відсутні підстави для нарахування заборгованості по аліментах.

Заслухавши учасників судоовго розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в Славутському відділі ДВС на виконанні перебуває виконавчий лист № 682/2155/17, виданий Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року, та на період навчання доньки, але не бульше, як до досягнення нею 23 років.

Державним виконавцем Славутського відділу ДВС, в провадженні якого на виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , стягувачці за виконавчим документом було відмовлено в проведенні перерахунку заборгованості по аліментах з доходу боржника за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 3 395 665 грн. 68 коп., що підтверджується листом від 13.12.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.2016 р "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 цього Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Вказаний Перелік, затверджений постановою Кабінету Міністрів України, як підзаконний нормативно-правовий акт, не містить протиріч із СК України, який регулює питання утримання дитини батьками, у тому числі сплату аліментів.

Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.2016 р "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" є спеціальним номативно - правовим актом, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а тому їй надається перевага у порівнянні із загальними нормативно-правовими актами, зокрема нормами Податкового кодексу України.

У Податковому кодексі України міститься загальне визначення доходу для цілей оподаткування, а не визначається вид доходу, з якого стягуються аліментні платежі. Натомість, саме Кабінет Міністрів України на виконання положень статті 81 СК України визначив види доходів, з яких утримуються аліменти.

Скаржницею не надано суду належних доказів, які б свідчили, що дохід боржника за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 3 395 665 грн. 68 коп. за своїм статусом є саме тим видом доходу, що враховується при визначенні розміру аліментів відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.2016 р "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб".

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність поданої скарги та необгрунтованість її вимог, оскільки дії державного виконавця були в межах правового поля.

Крім того, адвокатом Маринюком С.О. - представником третьої особи (боржника) Конончука І.С., заявлено суду клопотання про відшкодування скаржницею на користь боржника ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогуна підтвердження понесення яких суду надано розрахунок до додаткової угоди № 3 до Договору від 16.11.2020 року про надання боржнику правової допомоги адвокатом Маринюком С.О. та долучено копію цієї угоди, а також квитанцію від 31.12.2021 року.

Скаржниця щодо клопотання про стягнення з неї на користь боржника судових витрат на правничу допомогу заперечила посилаючись на те, що до його матеріалів не долучено акт виконаних робіт.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові (скарзі) - на позивача (скаржника).

Проаналізувавши клопотання представника боржника адвоката Маринюка С.О. та зміст додаткової угоди № 3 до Договору від 16.11.2020 року про надання боржнику правової допомоги судом встановлено, що відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду в готівковій формі в день підписання даної годи. Умовами угоди не передбачено складення адвокатом акту виконаних робіт. Те, що клієнтом (боржником) сплачено адвокату винагороду в готівковій формі згідно умов угоди в день її підписання підтверджується квитанцію від 31.12.2021 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду № 823/2638/18 від 16.05.2019 року, якщо складення акта виконаних робіт не передбачено умовами договору, то виставлення рахунку клієнту та його оплата свідчать про їх прийняття.

Викладене дає підстави для висновків про обгрунтованість заявленого представником боржника адвокатом Маринюком С.О. клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь боржника судових витрат на правничу допомогу. Проте, заявлений до стягнення розмір таких витрат підлягає задоволенню частково та є обгрунтованим - в розмірі 800 гривень ( 200 грн. зустрічі, консультації...+ 300 грн. написання письмових пояснень+ 300 грн. захист інтересів в суді), з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК щодо співмірності їх розміру.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб", суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання його вчинити дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 800 гривень на вішкодування витрат на правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення ( отримання повного тексту ухвали).

Суддя Маршал І. М.