Справа № 147/632/21
Провадження № 22-ц/801/89/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Натальчук О. А.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 рокуСправа № 147/632/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ліннік Я.С.

розглянувши апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року, ухвалене суддею Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 у розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що в ході перевірки було встановлено систематичне невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 . Відповідачі неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП. Умови проживання дитини є вкрай незадовільними. Хлопчик немає окремої кімнати, не облаштовано окреме спальне місце (дитина спить разом з матір`ю), відсутнє окреме місце для відпочинку та розвитку дитини. Відповідно до актів обстеження умов проживання дитини, умови проживання ОСОБА_3 незадовільні. В будинку брудно та не прибрано, в кімнаті немає світла. У ОСОБА_3 відсутні іграшки та розвиваючі книги відповідно до віку та потреб. Хлопчик не забезпечений чистою постільною білизною, одягом та взуттям. Дитина мала занедбаний зовнішній вигляд (одягнений в брудний одяг, не дотримується особистої гігієни). Навички самообслуговування сформовані не достатньо, оскільки батьки не слідкують за зовнішнім виглядом дитини.

За інформацією КНП «Тростянецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 24.02.2020 № 87, дитина ОСОБА_3 практично здоровий. На прийом до сімейного лікаря, дитину приводила виключного мати. Батько з дитиною сімейного лікаря не відвідував.

Позивач зазначає, що Наказом служби у справах дітей Тростянецької селищної ради від 25.02.2020 № 01, дитину ОСОБА_3 було взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Також, 28.02.2020 сім`ю відповідачів було взято під соціальний супровід як сім`ю, що опинилась в складних життєвих обставинах за підставою ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків. З відповідачами проводились бесіди щодо створення належних та безпечних умов проживання дитини та працевлаштування батьків. Однак, вони не виконали умови договору про здійснення соціального супроводу, продовжують зловживати спиртними напоями, не забезпечують дитину потрібним одягом, взуттям та продуктами харчування.

За повідомленнями Тростянецького ЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_3 часто пропускає навчальні заняття без поважних причин. Батьки учня не відвідують батьківські збори. Рекомендації вчителя мати сприймає, але їх в більшості не дотримується. Батьки не займаються вихованням дитини, чим ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

19.10.2020 дитину було влаштовано до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». За період перебування дитини у центрі ОСОБА_2 декілька разів відвідував сина. В телефонному режимі відбувалося консультування батьків щодо подальшого виховання дитини, як гармонійної особистості, спрямування її життєвих інтересів в правильне русло передусім членами родини.

За період перебування ОСОБА_3 в центрі відповідачі покращили умови проживання, після чого 11.06.2021 дитину повернуто батькам. Однак, 15.06.2021 працівники служби відвідали відповідачів встановили, що родина лише частково забезпечена продуктами харчування. Після чого, 16.06.2021 позивач спільно з КЗ «Тростянецький селищний центр надання соціальних послуг» відвідали відповідачів та встановили, що мати перебувала в стані, схожому на алкогольне сп`яніння, поводила себе агресивно. В домі були відсутні продукти харчування, дитина знаходилася в занедбаному стані. Комісією було проведено акт рівня безпеки дитини, за результатом якого прийнято рішення про негайне відібрання дитини у батьків.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Попереджено відповідачів про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покладено на позивача контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачами. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В якості основних доводів скаржник зазначає те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги докази, які надані позивачем. Крім того, відповідачами не оскаржувався факт відібрання у них дитини, що свідчить про відсутність у них інтересу до долі сина.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідачі в судове засідання не з`явилась, були повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб, неявка яких не перешкоджає судовому розгляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження винної поведінки та свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками, які б свідчили про їх ухилення від виховання дитини. Важке матеріальне становище сім`ї, погані житлові умови, чи вживання спиртних напоїв, на переконання суду ,не є наслідком ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від виконання ними своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Також судом враховано, що відповідачі заперечували проти позбавлення їх батьківських прав щодо сина та бажають виховувати, спілкуватися та доглядати дитину. Тому суд не вбачав необхідності застосування до відповідачів такого крайнього заходу, як позбавлення їх батьківських прав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів саме дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського Суду з прав людини (далі-Європейський Суд) у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) § 47, рішення у справі «Хант проти України» (Hunt v.Ukraine), § 49).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами необхідно з однієї сторони розглянути правомірність втручання у право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а з іншого - дослідити питання щодо забезпечення прав малолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Разом з тим, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц та від 17 липня 2019 року у справі № 642/2754/17.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 5 статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до пунктів 15,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 11 серпня 2021 року у справі № 621/492/20 та від 12 травня 2021 року у справі № 689/551/20-ц.

Зазначені роз`яснення не були враховані судом першої інстанції.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що дитина перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка потрапила у складні життєві обставини. Підставою взяття дитини на відповідний облік є проживання у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не беруть участь в належному матеріальному забезпеченні неповнолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Зазначає, що у батьків відсутній інтерес до життя та виховання дитини, вони не цікавляться навчально-виховним процесом, розвитком та станом здоров`я та зловживають спиртними напоями, не працюють, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності.

У справі встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 з 16.06.2021 по даний час знаходиться в КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Відповідачі, будучи батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , належних умов для його нормального проживання і виховання не створили та не намагалися це зробити, побутові умови у будинку, де проживає дитина вкрай незадовільні, як встановлено із Актів обстеження умов проживання.

Комісією, яка неодноразово проводила обстеження умов проживання, встановлено, що у будинку було брудно та не прибрано, відчувався неприємний запах, будинок потребував косметичного ремонту, білизна брудна.

З висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав слідує, що 19.10.2020 ОСОБА_3 влаштовано до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Під час перебування дитини в центрі матір жодного разу не відвідала та не з`явилися до центру, а батько декілька разів відвідував сина.

Вказана поведінка, на думку суду, свідчить про байдуже ставлення до подальшої долі дитини та небажання з боку відповідачів зберегти будь-який зв`язок між ними, як батьками, та дитиною.

Як встановлено, ОСОБА_3 повторно відібрали у батьків та влаштували до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Тобто, батькам надавалась можливість виправитись та органом опіки та піклування із ними проводились неодноразово бесіди щодо створення належних та безпечних умов проживання дитини та працевлаштування батьків, однак вони вказаними порадами не скористались, не змінити свою поведінку у кращу сторону.

Відповідачі на даний час не працевлаштовані та зловживають спиртними напоями, дані обставини ними не спростовані.

На переконання колегії суддів, поведінка батьків є особливо непридатною або явно неблагополучною для виховання дитини.

Наявні у справі докази свідчать про винну поведінку відповідачів та свідоме нехтування батьками своїми обов`язками по вихованню дитини.

Відповідачі відносно дитини формально зберігають батьківство, так як неповнолітній ОСОБА_3 знаходиться у відповідному центрі, при цьому формується його світогляд без участі батьків, у період раннього дитинства та становлення дитини як члена суспільства батьки не вважають за потрібне у будь-який позитивний спосіб впливати на фізичний, психічний, моральний розвиток дитини, впливати на його вибір щодо уподобань, на розвиток здібностей, якими наділена дитина.

Матеріали справи не містять доказів щодо бажання відповідачів змінити своє ставлення до сина, ставлення до виконання ними батьківських обов`язків, змінити свою поведінку в кращу сторону, щоб займатися вихованням своєї дитини, дбати про його розвиток та матеріальне забезпечення.

Бажання відповідачів, не позбавляти їх батьківських прав, не може вважатися проявом батьківського піклування, бажанням брати участь у вихованні сина, виконувати батьківські обов`язки. Матеріали справи не містять доказів участі у належному вихованні дитини, виконання відповідачами батьківських обов`язків.

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 систематично ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не створюють належних умов для проживання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу.

На вказане вище суд першої інстанції належної уваги не звернув, не дав діям відповідачів належної правової оцінки.

Колегія суддів, враховуючи та захищаючи гарантовані Конвенцією про права дитини «найкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшла висновку, що попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини буде недоцільним за обставин даної справи, зважаючи на те, що вони ні до звернення до суду із даним позовом, ні після не змінили своє ставлення до дитини та не намагалися це зробити.

Вінницький апеляційний суд звертає увагу і на ту обставину, що батьки дитини відзиву на апеляційну скаргу не подали, до судового засідання не з`явились, що вказує на їх байдуже ставлення до вирішення цієї справи.

З урахуванням вищенаведеного, з метою захисту якнайкращих інтересів малолітньої дитини, колегія суддів приходить до висновку про позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , що позитивно вплине на долю дитини, забезпечить захист його прав та інтересів, при цьому колегія суддів вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів спрямоване саме на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету, оскільки між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Позивач, як сторона по справі відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України довів ті обставини на які він посилався, як на правову підставу своїх вимог.

Відтак, при вирішенні спору, судом не було враховано всі обставини справи та не надано оцінку усім належним доказам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є вагомими та такими, що спростовують висновки суду, а тому приймаються апеляційним судом до уваги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на вказані обставини справи суд першої інстанції уваги не звернув, не дав належної правової оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити відповідачам їхнє право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав (ст.169 СК України) після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідачів аліментів на дитину у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то вони також підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів дійшла до висновку, що слід стягувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року скасувати.

Позов Органу опіки та піклування Тростянецької селищної задовольнити.

Позбавити батьківський прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 січня 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало