Справа № 521/7021/14-ц
Провадження № 6/521/36/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання - Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

УСТАНОВИВ:

27.08.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович звернувся в суд з поданням подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

30.08.2021 року суддею Малиновського районного суду міста Одеси Бобуйком І.А. прийнято до свого провадження подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у цивільній справі №521/7021/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно інформації обліково-статистичної картки, цивільна справа №521/7021/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором була 31.05.2021 року направлена до Верховного суду.

З огляду на дані обставини, приватного виконавця було повідомлено, що його подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 буде розглянуто після повернення до Малиновського районного суду м. Одеси цивільної справи №521/7021/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24.12.2021 року цивільна справа №521/7021/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором була повернена до Малиновського районного суду м. Одеси, а тому з урахування того, що суддя Бобуйок І.А. на дату повернення справи перебував у відпустці, розгляд подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у цивільній справі №521/7021/14-ц, був призначений на 05.01.2022 року о 11 годині 50 хвилин із повідомленням приватного виконавця.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича перебуває зведене виконавче провадження №65902066 до складу якого входять: виконавчий лист №521/7021/14-ц, що виданий Малиновським районним судом м. Одеси, суддя Тополева Ю.В. від 23.04.2015 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 234/ФКВІП-07 від 21.06.2007 року в сумі 1 701 217,02 грн. та виконавчий лист № 521/4830/13-ц, виданий Малиновським районним судом м. Одеси, суддя Сегеда О.М. 25.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" заборгованість за кредитом в розмірі - 116 253, 23 грн. Також, подання мотивовано тим, що боржниця ОСОБА_1 декларацію про доходи та належне їй майно не подала систематично виїжджає за межі України, маючи боргові зобов`язання боржниця витрачає кошти на поїздки за межі України у той час, коли рішення суду не виконує.

Учасники в судове засідання з`явились, представник приватного виконавця просив подання задовольнити, представник ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні подання.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали подання свідчать, що 23.02.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64614631 з примусового виконання виконавчого листа № 521/4830/13-ц, що виданий Малиновським районним судом м. Одеси, суддя Сегеда О.М. 30.01.2014 року. Також, 09.06.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65741737 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7021/14-ц, що виданий Малиновським районним судом м. Одеси, суддя Тополева Ю.В. 23.04.2015 року, яка надіслана ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцію з повідомленням про вручення.

19.07.2021 року виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №65741737 та №64614631 у зведене виконавче провадження з присвоєнням номеру ВП №65902066.

Згідно із відповідями з банків, на рахунках боржника грошові кошти відсутні. У відповідності із інформацією, наданою Міністерством внутрішніх справ України, ПФУ, ДФС, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, на обліку ПФУ та ДФС не перебуває.

Таким чином, у ході перевірки майнового стану боржниці приватним виконавцем було виявлено: квартиру АДРЕСА_1 , яка є іпотечним майном стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» за цим виконавчим провадженням.

22.06.2021 року приватним виконавцем складена вимога, якою боржницю було зобов`язано з`явитись особисто або направити уповноваженого представника з довіреністю на прийом до приватного виконавця та надати ряд документів.

24.06.2021 року приватний виконавець прибув за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення виконавчих дій пов`язаних з примусовим виконанням зведеного виконавчого провадження за № 65902066, однак, потрапити до квартири за вищевказаною адресою йому не вдалося, за відсутності доступу.

Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника приватним виконавцем було вирішено складати за наявними в матеріалах зведеного виконавчого провадження № 65902066, копіями технічної та правовстановлюючої документації без входження в середину квартири.

Відповідно до акту приватного виконавця від 24.06.2021 року при проведені виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №61259064, а саме: для перевірки майнового стану боржника та складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, потрапити до квартири за вище вказаною адресою - не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив, на стук ніхто не реагував.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 травня 2018 року по справі №916/1605/15-г зазначено,що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

З матеріалів справи встановлено, що у матеріалах подання відсутні дані, що підтверджують факт не реагування боржника на вимоги приватного виконавця, факт ухилення боржниці від явки у відділ ДВС, та факт ухилення від сплати боргу. Додані до подання документи підтверджують лише факт відкриття виконавчих проваджень № 64614631 з примусового виконання виконавчого листа № 521/4830/13-ц, виконавчого провадження ВП № 65741737 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7021/14-ц та об`єднання виконавчих проваджень ВП 65741737 та ВП 64614631 у зведене виконавче провадження з присвоєнням номеру ВП №65902066. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. В наданих відділом ДВС матеріалах відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, що державна виконавча служба вживала заходів для примусового виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з подання та доданих до нього документів, суд не вбачає, що боржниці направлялись наступні документи: постанова про відкриття виконавчого провадження № 64614631 від 23.02.2021 року, постанова про арешт коштів від 23.02.2021 року у виконавчому провадженні №64614631 від 23.02.2021 року, постанова про арешт коштів від 23.02.2021 року у виконавчому провадженні №64614631 від 23.02.2021 року, постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 65741737 від 09.06.2021 року, постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №65741737 від 09.06.2021 року, постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 64614631 від 24.06.2021 року, вимога приватного виконавця №65902066 від 22.06.2021 року, оскільки ані конверту, ані рекомендованого повідомлення в матеріалах подання немає, виклики державного виконавця або повідомлення про проведення опису, взагалі наявність таких документів та що боржниця добровільно не надала доступу до житла, оскільки приватним виконавцем було відправлено лише постанову про відкриття виконавчого провадження № 647441737 від 09.06.2021 року конвертом з рекомендованим повідомлення, який повернувся до приватного виконавця за із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що також не може свідчити про обізнаність боржниці.

Стосовно фіскального чеку №55 від 25.02.2021 року про направлення боржниці певних документів, суд роз`яснює, що до даного фіскального чеку немає опису вкладення до конверту, а тому даний фіскальний чек та вручення конверту за даним фіскальним чеком 10.03.2021 року боржниці не доводить того факту, що боржниця була належним чином повідомлена. Отже, в матеріалах подання наявний фіскальний чек №55 від 25.02.2021 року, де вказано, що боржницею за цим фіскальним чеком 10.03.2021 року отримано відправлення, проте які саме документи були направлено боржниці встановити неможливо.

Стосовно твердження приватного виконавця, що обізнаність боржниці про відкрите виконавче провадження підтверджується тим, що на адресу приватного виконавця надійшла заява боржниці ОСОБА_1 з проханням відкласти проведення виконавчих дій, суд звертає увагу, що приватний виконавець отримав дану заяву 19.07.2021 року , тобто уже після проведення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим виконанням зведеного виконавчого провадження за № 65902066, а тому у суду є сумнів, що боржниця станом на 24.06.2021 року була належним чином повідомлена про проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 65902066, а саме: складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, в зв`язку із чим, боржника було зобов`язано надати безперешкодний доступ приватному виконавцю та супроводжуючим особам до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, до суду не було надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржниця може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_1 в її праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця не підлягає задоволенню.

Також, Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку Цивільного Процесуального кодексу України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акту № 1618-IV від 18.03.2004 року ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги нормативно-правового акту № 3857-XII від 21.01.1994 року Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 10.01.2022 року

СУДДЯ: Бобуйок І.А.