Р І Ш Е Н Н Я№ 127/9564/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Подоляк М.В.,

позивача ОСОБА_1 та її представника, адвоката Турченка Є.І.,

відповідача ОСОБА_2 та його представника, адвоката Мишковської Т.М.,

представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_3 , яка на момент смерті разом з позивачем та своїм чоловіком ОСОБА_2 виховувала доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті доньки вихованням, утриманням і розвитком дитини займається позивач, а батько дитини ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, зокрема не займається вихованням дитини, не сприяє їй в отриманні загальної середньої освіти, фінансово дитину не забезпечує. Таким чином вже десять місяців весь тягар щодо утримання і виховання дитини повністю покладений на позивача, яка підготувала дитину до навчального року, водить її до загальноосвітньої та художньої шкіл, забезпечує дитину продуктами харчування та усіма необхідними речами.

Після смерті матері, дитина формально (юридично) є отримувачем соціальної допомоги у зв`язку із втратою годувальника, проте, фактично володільцем банківської карти, на яку надходять такі грошові кошти, є її батько ОСОБА_2 , який сам ніде не працює, а ці грошові кошти використовує на власні потреби, самостійно дитину не забезпечує і не надає ніяких грошових коштів на її забезпечення. З даного приводу позивач зверталася до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, на даний час триває перевірка по вказаному факту.

Фактично сторони по справі та дитина втрьох проживають в одному будинку, однак відповідач, навіть, будучи вдома ніякого інтересу до дитини не проявляє, дуже часто приходить додому в стані алкогольного сп`яніння, поводить себе агресивно, чим постійно лякає дитину. Також відповідач неодноразово вчиняв щодо позивача домашнє насильство в присутності своєї малолітньої дитини. Внаслідок такої поведінки відповідача у дитини погіршився моральний та психологічний стан і за рекомендацією Служби у справах дітей, ОСОБА_4 отримує допомогу психолога.

Дитина ОСОБА_4 постійно перебуває у стресовому стані, фактично не спілкується з батьком, а він, в свою чергу, не проявляє до неї ніякої турботи та уваги тому, на думку позивача, є очевидним, що відповідач систематично нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням і утриманням дитини не займається, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с. 63)

Представник відповідача адвокат Мишковська Т.М. надала відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки не погоджується з заявленими вимогами, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Поданий відзив обґрунтовує тим, що батько не ухиляється від виконання своїх обов`язків виховувати дитину, цікавиться її життям та інтересами, піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, зокрема влаштував її до художньої школи та оплачує заняття, утримує свою доньку, купує їй одяг. Відповідач ніколи не втрачав інтерес до своєї доньки, однак на підґрунті неприязних стосунків з позивачем, яка негативно впливає на відносини відповідача з донькою, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач бажає бути батьком дитини, брати участь у її вихованні та переймається її проблемами. Крім того, відповідач не є хронічним алкоголіком чи наркоманом, на обліку у психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, претензій від педагогічного колективу школи, де в початкових класах навчалась дитина ОСОБА_5 , до нього немає. Тому відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. (а.с.74 - 77)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2021 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Мишковської Т.М. та зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати письмовий доказ - висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.110)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Турченко Є.І. вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Мишковська Т.М. у судовому засіданні заперечували проти вимог позовної заяви в повному обсязі, просили суд відмовити в її задоволенні, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Е. підтримала висновок наданий органом опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_6 , позов просила задовольнити, додатково пояснила, що на новорічні свята вона з іншими представниками Служби у справах дітей відвідувала ОСОБА_4 і побачила, що дитина знаходиться у пригніченому стані, злякана, погано йде на контакт, а на дверному відкосі до кімнати батька написано:«я не навиджу тебе». Дівчинка дуже розумна, гарно малює, має свою думку, на неї важко вплинути.

Свідок ОСОБА_7 , яка є фахівцем із соціальної роботи (психологом) Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Вінницької міської ради в судовому засіданні надала наступні покази. Вона займається з ОСОБА_6 , як фахівець із соціальної роботи (психолог), оскільки дитина потерпає від насильства зі сторони батька. У дитини з бабусею довірливі відносини, вона про неї говорить вільно і спокійно, на питання про батька не відповідає, не бажає про нього говорити, боїться його. Неповнолітня ОСОБА_6 була присутня при всіх викликах поліції до відповідача у справі. Свідок наголосила, що у дитина психотравма і встановити контакт з нею було украй важко і це не реакція на смерть матері чи на слова бабусі про батька, вона самостійно оцінює усе, що відбувається навколо неї. Вона хоче бути чоловіком, тому що вони сильні. Дитина гарно малює і багато спить.

Свідок ОСОБА_8 , яка є фахівцем із соціальної роботи ІІ категорії Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Вінницької міської ради в судовому засіданні надала покази, у яких зазначила наступне. Сім`я ОСОБА_6 перебуває під наглядом соціальної служби. 10.09.2021 ОСОБА_9 відвідала сім`ю ОСОБА_6 з метою перевірки підготовки дитини до школи, а також відношення до дитини у сім`ї. Під час вказаної перевірки ОСОБА_2 підтвердив, що у нього є залежність від алкоголю, дану проблему зобов`язався вирішити самостійно. 21.09.2021 відповідач ОСОБА_2 знову перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 боїться батька відповідача ОСОБА_2 , ховається від нього, та не бажає про нього говорити, перебуває у пригніченому стресовому стані. Дитина ОСОБА_6 після спілкування з свідком, як психологом не бажає йти до дому, якщо там є батько. ОСОБА_2 несе загрозу життю і здоров`ю дитині ОСОБА_6 . Відповідачу було запропоновано пройти курс у психолога, інакше його буде позбавлено батьківських прав, дану пропозицію він проігнорував. Поведінка відповідача підтверджує той факт, що батько не має наміру стати на шлях виправлення, заради дитини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 в м. Вінниця, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький). (а.с.10)

ОСОБА_10 з 25.12.2009 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області серія НОМЕР_2 . (а.с.11)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 20.01.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі «мати» значиться - ОСОБА_3 . (а.с.14)

Позивач по справі ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 та копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 . (а.с.12, 13) 30.09.2020 щодо відповідача ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, згідно якого ОСОБА_2 30.09.2020 за місцем свого проживання штовхав, шарпав за одяг тещу ОСОБА_1 , що проживає разом із ним, чим спричинив домашнє насильство (а.с.15).

З копій листів Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 09.10.2020, від 13.11.2020, від 21.12.2020 та Вінницького районного управління поліції від 22.02.2021, від 01.04.2021, адресованих ОСОБА_13 , вбачається, що позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів поліції щодо вжиття заходів до колишнього зятя ОСОБА_2 , на що їй повідомлено про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_2 , у зв`язку з чим щодо нього складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП. (а.с.16, 17, 18, 26, 32)

Згідно з копією відповіді закладу «Вінницька дитяча художня школа» від 01.02.2021 №18 на адвокатський запит адвоката ОСОБА_14 , встановлено, що ОСОБА_6 дійсно навчається у 1 класі закладу «Вінницька дитяча художня школа» з 01.09.2020, приводить та забирає з художньої школи ОСОБА_6 її бабуся, сплату обов`язкових платежів, передбачених у закладі, здійснювали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інформацією щодо участі батька ОСОБА_6 у організації та забезпеченні процесу навчання дитини у художній школі не володіють, до відповіді долучено копію наказу щодо зарахування ОСОБА_6 , копії договорів про надання платних послуг закладом та про надання додаткових платних послуг закладом «Вінницька дитяча художня школа», довідку про здійснення батьківської плати за навчання. (а.с.20, а.с. 21 - 23)

Згідно з копією відповіді Комунального закладу «Загальнооствітня школа І-ІІІ ступенів №14 Вінницької міської ради» від 01.02.2021 №09 на запит адвоката Турченка Є.І., встановлено, що ОСОБА_6 дійсно навчається в даному закладі з вересня 2020 року, на даний час у 5 класі. За інформацією класного керівника, учениця ОСОБА_6 до школи і зі школи йде сама, без супроводу дорослих, навчання здійснюється за рахунок державного бюджету, протягом навчального року батько не відвідував навчальний заклад і не цікавився рівнем навчальних досягнень дитини та освітнім процесом загалом, опіку та піклування над ОСОБА_6 здійснює її бабуся ОСОБА_1 (а.с.24)

Відповідно до копії листа Вінницького районного управління поліції від 02.02.2021, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Вінницького районного управління поліції про вчинення домашнього насильства, а саме: 06.09.2020 щодо сімейної сварки, 30.09.2020 стосовно вчинення заятем ОСОБА_2 домашнього насильства, 20.10.2020 стосовно вчинення заятем ОСОБА_2 домашнього насильства, 04.11.2020 щодо створення зятем нестерпних умов для проживання, 30.11.2020 з приводу непорозуміння із зятем, 24.12.2020 щодо створення зятем нестерпних умов для проживання, 05.11.2021 з приводу непорозуміння із зятем, 31.01.2021 щодо перебування зятя в стані алкогольного сп`яніння та порушення ним спокою, за наслідками розгляду звернень від 30.09.2020, 20.10.2020, 30.11.2020 щодо ОСОБА_2 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП. (а.с.25)

Позивач ОСОБА_1 зверталась до Служби у справах дітей Вінницької міської ради із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_6 та призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_6 , на що Службою у справах дітей Вінницької міської ради рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав та роз`яснено порядок встановлення опіки над дитиною. (а.с.28, 29)

Позивач ОСОБА_1 зверталась до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради з приводу нецільового використання ОСОБА_2 соціальної допомоги у зв`язку із втратою годувальника, призначеної ОСОБА_6 , про що свідчить копія відповідної заяви. (а.с.31)

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 09.04.2021державним соціальним інспектором Полонським Т.С., сторони по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_6 проживають разом за однією адресою, заявниця пенсіонерка, користується субсидією, не працює, сама оплачує житлово-комунальні послуги, зять не допомагає, зі слів заявниці, зять зловживає спиртними напоями, не працює, отримує пенсію по втраті годувальника, на свою доньку, у зв`язку зі смертю дружини, зі свою донькою практично не спілкується, не забезпечує фінансово, всю пенсію витрачає на свої потреби. (а.с.33)

Позивач надала суду копії квитанцій про придбання одягу для онуки ОСОБА_6 (а.с.35 зі звороту)

З копії виписки по рахунку ОСОБА_1 за період 01.05.2020 - 12.04.2021, вбачається рух коштів по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 34 - 54)

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.10.2016, станом на 06.10.2016 власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с.79)

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0084, площею 0, 05 га. (а.с.80)

Відповідач надав суду копії квитанцій про оплату навчання ОСОБА_6 у Вінницькій дитячій художній школі в жовтні - листопаді 2020 року та лютому - травні 2021 року. (а.с.81)

Відповідно до копії медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів Серія 2ААМ №363572 від 09.04.2021 та копії сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду Серія РРТ №903373 від 09.04.2021, ОСОБА_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. (а.с.83, 84)

Відповідно до копій Висновків медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наданих КП «ВОНД «Соціотерапія» за №2051 від 13.06.2020 та №698 від 14.03.2019, ОСОБА_2 на момент оглядів був тверезим. (а.с.85, а.с.86)

Згідно з довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерпія» ВОР» від 25.05.2021, ОСОБА_2 на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою лікаря-нарколога не звертався. (а.с.87)

Згідно з копією характеристики, наданої 20.05.2021 ФОП ОСОБА_15 , ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_15 на посаді чергового адміністратора, працює старанно та відповідально підходить до виконання завдань, не порушував правил внутрішнього трудового розпорядку та умов трудового договору, підтримує позитивні відносини з колегами. (а.с.88)

Згідно з копією характеристики, наданої головою комітету мікрорайону «П`ятничани», ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується як позитивна, добропорядна людина, бере активну участь в житті мікрорайону « П`ятничани », скарг від сусідів і мешканців до комітету мікрорайону «П`ятничани» не надходило. (а.с.89)

Згідно з копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 01.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_1 про вчинення їй тілесних ушкоджень. (а.с.101)

З копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 07.06.2021 вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в ЦПМСД №2 з приводу забою грудної клітки, забою м`яких тканин. (а.с.102)

Відповідно до копії постанови Вінницького апеляційного суду від 10.06.2021, залишено без змін постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2021, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. (а.с.103 - 104)

З висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування від 25.08.2021 встановлено, що з урахуванням неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, підтвердження фактів вчинення батьком домашнього насильства, з урахуванням думки дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 (а.с. 113 - 114).

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 06.03.2021, ОСОБА_2 заборонено контактувати в будь-який спосіб з ОСОБА_1 строком на 3 доби з 06.03.2021 до 09.03.2021. (а.с.115)

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 07.12.2020, ОСОБА_2 заборонено контактувати в будь-який спосіб з ОСОБА_1 строком на 5 діб з 07.12.2020 до 12.12.2020. (а.с.116)

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 30.05.2021, ОСОБА_2 заборонено контактувати в будь-який спосіб з ОСОБА_1 строком на 10 діб з 30.05.2021 до 09.06.2021. (а.с.117)

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 21.09.2021, ОСОБА_2 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , заборонено контактувати в будь-який спосіб з ОСОБА_1 строком на 5 діб з 21.09.2021 до 26.09.2021. (а.с.152)

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 21.09.2021, ОСОБА_2 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_6 , заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_6 , заборонено контактувати в будь-який спосіб з ОСОБА_6 , строком на 5 діб з 21.09.2021 до 26.09.2021. (а.с. 153)

Згідно з копією сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду Серія ААА №153989 від 28.09.2021, ОСОБА_2 , по допомогу не звертався, без наркологічних патологій під час огляду. (а.с.128)

З копії довідки, виданої ФОП ОСОБА_15 , ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_15 з 19.05.2021, дохід за період з 19.05.2021 по 30.09.2021 склав 13 500 грн., після утримань - 10 867, 50 грн. (а.с.129)

З копії виписки по рахунку ОСОБА_2 за період 01.09.2020 - 29.09.2021, вбачається рух коштів по рахунку ОСОБА_2 , зокрема отримання ним виплат від Пенсійного фонду (а.с. 130 - 141)

Відповідач надав суду копії квитанцій про придбання планшета, захисного чохла та скла. (а.с.130)

На виконання вимог ст. 171 СК України судом було з`ясовано думку дитини щодо заявлених вимог. В судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради на питання про ставлення батька до неї відповіла, що він майже завжди перебуває у нетверезому стані та викликає у неї страх. На питання щодо її спілкування з батьком відповіла, що не спілкується з ним та не бажає спілкуватись. Також ОСОБА_6 зазначила, що домашні завдання робить із своєю бабусею ОСОБА_1 , а коли попросила батька допомогти у вирішенні задачі, то він відповів, що допоможе пізніше та так і не допоміг. На питання представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради про те яким вона баче ідеальний варіант свого життя, ОСОБА_6 відповіла, що бажає жити із бабусею.

Суд заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім враховані права батьків.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «С.С. проти Словенії» дійшов висновку, що оскільки розуміння потреб дитини було обмеженим, а також не існувало емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, позбавлення батьківських прав у такому випадку відповідало конвенційним гарантіям, оскільки інтерес дитини до забезпечення постійного догляду та емоційної стабільності перевищив інтерес матері у збереженні правових зв`язків з дитиною.

В справі «Суур проти Естонії» Європейський суд з прав людини також дійшов висновку про відповідність інтересам дитини позбавлення батька батьківських прав щодо неї в зв`язку з втратою контакту з дитиною, а примушування дитини до спілкування могло б бути контрпродуктивним.

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/18, провадження № 61-10531св21.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, той факт, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, оскільки не бере участі у її утриманні та вихованні, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, виявляє байдужість до дитини. Не існує емоційного зв`язку між батьком ОСОБА_2 та його дитиною, вона боїться його, уникає спілкування з ним, не може покластись на батька, навіть у дрібницях.

Крім того, під час судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач може та бажає відповідними дієвими заходами змінити своє ставлення до доньки, налагодити з нею відносини, які не будуть негативно впливати на її емоційний стан, він лише словесно заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_16 , не вчиняючи ніяких відповідних дій, при цьому об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем його батьківських обов`язків судом не встановлено.

Суд вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, оскільки інтерес дитини до забезпечення постійного догляду та емоційної стабільності перевищує інтерес батька у збереженні правових зв`язків з дитиною. Примушувати дитину ОСОБА_6 до спілкування з відповідачем буде шкодити її емоційному стану, оскільки у батька втрачено контакт з дитиною.

Суд також враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також думку дитини ОСОБА_6 та приходить до висновку, що існують достатні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_6 і що такий захід відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Одночасно суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків для відповідача, оскільки згідно з ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Тому в даному випадку суд не застосовує положення ч.3 ст. 166 СК України, відповідно до якої, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей, оскільки позивачем такої вимоги не заявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Оскільки матеріалами справи підтверджено понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. (а.с. 55 - 58), на підставі ст. 137, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164 - 166, 169, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 908,00 грн., які складаються зі судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрат на оплату професійної правової допомоги у розмірі 6 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач гроза ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження юридичної особи: вул. Соборна, 50, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .

Повний текст рішення складено 24.01.2022.

Суддя: