Справа № 702/8/22
Провадження № 2/702/96/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.01.2022 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М. розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору надано квитанцію про сплати ним судового збору в сумі 1 978,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюється.

Так, позивачем у позовній заяві зазначено ціну позову 197 750,00 грн. В той же час позивачем не надано суду доказів вартості майна, стосовно якого у сторін виник спір, станом на час звернення до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з п.п. а п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отож, позивачеві слід надати документ на підтвердження проведеної оцінки оспорюваного майна та відповідно від якої залежить розмір судового збору при пред`явлені такого позову до суду.

Враховуючи вище викладене, на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма додатками.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 175, 185, 258, 260, 315-318 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк десять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Оскарження ухвали нормами діючого законодавства не передбачено.

Суддя Ю.М.Жежер