Справа № 444/3450/21
Провадження № 2/444/209/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д. А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на земельну частку (пай) площею 0,83 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, а колишньої Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, право на який ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 165645, виданого Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 14.12.1999 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1190.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю- ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 25.05.1968 року.

Його батько, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати, ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті її чоловіка, а його батька, прийняла спадщину, як наслідок їй 14.12.1999 року було видано ОСОБА_4 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , яке зареєстроване в реєстрі за № I-2563.

Із копії сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 165645, який виданий Лавриківською сільською радою 14.12.1999 року та зареєстрований в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1190, вбачається, що його матері, ОСОБА_2 , належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,10 га, а по уточнених даних площею 0,83 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

24.04.2009 року ОСОБА_2 , було складено заповіт, згідно якого вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , тобто йому.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , старостою Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області йому, ОСОБА_1 , було видано дублікат заповіту замість втраченого.

По даних виконкому Добросинсько-Магерівської сільської ради заповіт заповідачем не змінено і не скасовано.

Позивач зазначає, що його мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Внаслідок його звернення було зареєстровано спадкову справу № 145/2012, номер у спадковому реєстрі 52538855 та 07.06.2012 року йому Жовківською ДНК видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 888/01-16 від 17.09.2021 року фактично відмовила йому, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), площею 0,83 га, що розташований на території Лавриківської сільської ради Львівської області та належав ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як ним не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Позивач вказує, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , прийняв після її смерті спадщину, оскільки не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті, крім того проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця.

Він єдиний спадкоємець за заповітом після смерті матері, осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає.

Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 0,83 умовних кадастрових гектарів, який належав ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не можу оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

А тому враховуючи наведені вище обставини, вважає, що його право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 25.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13.01.2022 року о 09 год. 30 хв.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Зазначили, що не заперечують проти позову, справу просять розглянути на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підоготове судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Городжів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 15.07.2004 року.

Його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю- ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 25.05.1968 року.

Те, що позивача мати, ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі із його батьком ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , яке видане 07.07.1965 року та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 7 від 24.09.2021 року, який виданий Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 09.07.1996 року, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 09.07.1996 року було зроблено запис за № 27.

Мати позивача, ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті її чоловіка, а батька позивача, прийняла спадщину, як наслідок їй 14.12.1999 року було видано ОСОБА_4 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , яке зареєстроване в реєстрі за № I-2563, що підтверджується копією такою.

Як вбачається із копії сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 165645, який виданий Лавриківською сільською радою 14.12.1999 року та зареєстрований в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1190, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,10 га, а по уточнених даних площею 0,83 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Суд встановлено, що 24.04.2009 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу.

Даний заповіт посвідчено ОСОБА_7 , секретарем виконавчого комітету Лавриківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 24, що підтверджується його копією.

22.09.2021 року ОСОБА_5 , старостою Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області позивачу ОСОБА_1 було видано дублікат заповіту замість втраченого.

По даних виконкому Добросинсько-Магерівської сільської ради заповіт заповідачем не змінено і не скасовано.

Викладене підтверджується копією дубліката заповіту від 22.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 36.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей 26.05.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 19 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 26.05.2009 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся 15.03.2012 року у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Внаслідок його звернення було зареєстровано спадкову справу № 145/2012, номер у спадковому реєстрі 52538855, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29884631 від 15.03.2012 року.

Позивачу 07.06.2012 року Жовківською ДНК видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за № 1307.

ОСОБА_1 зареєстровано право власності на даний будинок, що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав серії 34606714, який виданий Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 23.06.2012 року.

Однак, як вбачається із листа Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області № 888/01-16 від 17.09.2021 року, Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) фактично відмовила позивачу, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), площею 0,83 га, що розташований на території Лавриківської сільської ради Львівської області та належав ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як ним не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

З копії довідки № 1050, яка видана 20.09.2021 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала постійно до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою № 1052, яка видана 20.09.2021 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_1 , тобто позивач у справі, був зареєстрований та постійно проживав разом із померлою ОСОБА_2 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії довідки № 1051, яка видана 20.09.2021 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що станом на 22.05.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 , разом з померлою ОСОБА_2 , були зареєстровані: 1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син, тобто позивач; 2. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , невістка; 3. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внучка.

Факт реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.08.1988 року підтверджується штампом на сторінці № 11 його паспорта громадянина України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Тобто суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , оскільки проживав з нею на день її смерті, не відмовився у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В той же час інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку внаслідок спільного проживання із ОСОБА_2 чи внаслідок звернення до нотаріуса із заявою про прийняття такої в шестимісячний строк після її смерті судом не встановлено та з матеріалів справи не вбачається.

Однак суд звертає увагу, що ОСОБА_2 померла у віці 78 роки, що дає підстави для висновку, що її батьки відповідно померли ще раніше, також до смерті ОСОБА_2 помер і її чоловіка, а батько позивача, ОСОБА_3 .

Малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у ОСОБА_2 на час її смерті не було, як про це стверджує позивач у позовній заяві.

З копії довідки № 1053, яка видана 20.09.2021 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що на земельну частку (пай), площею 0,83 га, яка розташована на території Лавриківського старостинського округу № 3 і яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , немає заборон і арештів, в заставі не перебуває.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Суд констатує, що ОСОБА_2 ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801.

Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд з`ясовано, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я ОСОБА_2 нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , прийняв після її смерті спадщину, оскільки не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті, крім того проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця.

ОСОБА_1 є єдиний спадкоємець за заповітом після смерті матері, осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає.

Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 0,83 умовних кадастрових гектарів, який належав ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

А тому враховуючи наведені вище обставини суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим та фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 15.07.2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 0,83 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, а колишньої Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, право на який ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 165645, виданого Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 14.12.1999 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1190.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13 січня 2022 року.

Суддя: Мікула В. Є.