П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року

м. Рівне

Справа № 563/1142/20

Провадження № 22-ц/4815/17/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач Корецька міська рада Рівненської області,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 05 березня 2021 року у складі судді Кулика Є. В., ухвалене в м. Корець Рівненської області об 11 годині 43 хвилин, повний текст рішення виготовлено 10 березня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Корецька міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у вигляді орендної плати за землю. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (адмінбудинку) за адресою: АДРЕСА_1 , за яким виник обов`язок сплачувати плату за користування земельною ділянкою у встановленому законом розмірі під відповідними об`єктами нерухомості. Проте ОСОБА_1 неналежно виконував обов`язок із внесення плати за користування земельною ділянкою за період з 23 липня 2017 року по 22 липня 2020 року, тим самим зберігши у себе майно Корецької міської ради у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 26 854 грн. Вказував, що листи Корецької міської ради про укладання дострокового договору оренди з подальшою реєстрацією, а також повідомлення про добровільне відшкодування завданих збитків відповідачем були проігноровані. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в частині періоду користування земельною ділянкою з 04 грудня 2017 року по 22 липня 2020 року та заяви про збільшення позовних вимог просила суд стягнути на свою користь із відповідача орендну плату в розмірі 24 356 грн. за період з 04 грудня 2017 року по 22 липня 2020 року, а також судові витрати.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 05 березня 2021 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Корецької міської територіальної громади в особі Корецької міської ради безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за землю в період з 04 грудня 2017 року по 22 липня 2020 року в розмірі 24 356 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Корецької міської територіальної громади в особі Корецької міської ради сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 2 102 гривні.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 125 Земельного Кодексу України, яка передбачає, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та обґрунтоване тими обставинами справи, що відповідачем не було зареєстровано речових прав на земельну ділянку, а відтак він не набув належних прав власності або користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим використовує її без достатніх правових підстав. Судом також взято до уваги положення ч. 1 ст. 1214 ЦК України, котра встановлює обов`язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що у цьому спорі позивач не довів належними та допустимими доказами факту набуття за його рахунок відповідачем коштів, зокрема, не надав суду доказів припинення права постійного землекористування Корецькою районною спілкою споживчих товариств у частині земельних ділянок, на яких розміщена його нерухомість. Додає, що Корецька райспоживспілка має Державний акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою, який є чинним на момент розгляду справи, а тому до припинення права постійного користування цією землею Корецькою райспоживспілкою та повернення її у володіння Корецької територіальної громади, передача таких земельних ділянок будь-кому в оренду неможлива. У зв`язку з цим вважає безпідставною претензію позивача щодо одержання н орендної плати, оскільки відсутні правові підстави для виникнення орендних правовідносин. Зазначає, що Корецька міська рада є неналежним позивачем у цій справі, оскільки її права не порушені, адже вона отримує земельний податок за усю земельну ділянку площею 0,1073 га, і цей факт позивачем в су домову засіданні позивач не заперечив і не спростував. Пояснює, що на спірній земельній ділянці площею 0,1073 га розташоване майно, яке належить п`ятьом особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Корецькій РСС, які в серпні 20202 року зверталися до позивача про надання дозволу на викуп цієї земельної ділянки. Однак рішенням сесії Корецької міської ради від 17.09.2020 року № 1637 у наданні такого дозволу було відмовлено, що вказує на те, що остання не зацікавлена в отриманні коштів за спірну земельну ділянку. З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а також стягнути з позивача на свою користь судовий збір за подання апеляційної скарги.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Корецька міська рада Рівненської області вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: ОСОБА_1 на праві власності належить 22/100 нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 . Належність вказаного нерухомого майна відповідачу підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 31911724 від 03.11.2011 року та договором купівлі-продажу від 13.07.2018 № 583, посвідченого приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею серія РВ № 00024 від 22.11.1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 22, та технічної документації, яка була виготовлена для поділу земельної ділянки у червні 2014 року, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 перебувала у постійному користуванні Корецької райспоживспілки (а.с.89-103).

У червні 2014 року голова правління Корецької районної спілки споживчих товариств звернувся з клопотанням до міського голови про поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,5196 га, на три ділянки, площами: 0,3140 га, 0,19073 га, 0,0983 га.(а.с.72).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014 від 03.07.2014 року земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,5196 га, на час її поділу обліковувалась за кадастровим номером :01:010:0127 і перебувала у Комунальній власності(а.с.90).

Рішенням № 2409 від 19.06.2014 року Корецька міська рада надала згоду на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у постійному користуванні Корецької районної спілки споживчих товариств, загальною площею 0,5196 га, на три ділянки, площами: 0,3140 га, 0,1073 га, 0,0983 га.(а.с.91).

Корецька міська рада, після поділу земельної ділянки на три частини, своїм рішенням № 2643 від 25.12.2014 року вилучила з користування Корецької районної спілки споживчих товариств одну із частин земельної ділянки, площею 0,3140 га, у зв`язку з продажем нерухомого майна.(а.с.76).

Звертаючись до суду з позовом, Корецька міська рада вказувала на те, що ОСОБА_1 безпідставно набув кошти у вигляді несплати оренди за земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1073 га, за кадастровим номером :01:010:0152.

Заперечуючи проти вимог міської ради, ОСОБА_1 вказував на те, що земельна ділянка, на якій знаходиться його нерухоме майно, перебуває в оренді Корецької районної спілки споживчих товариств, і відповідно, остання сплачує орендну плату.

Суд першої інстанції не перевірив аргументів відповідача про відсутність доказів того, що право користування Корецькою районною спілкою споживчих товариств двома іншими земельними ділянками (пл. 0,1073 га та пл..0,0983 га), які утворились в результаті поділу земельної ділянки пл.0,5196 га за кадастровим номером :01:010:0127, не припинялось.

Таким чином, постійним користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1073 га, за кадастровим номером :01:010:0152 відповідно до наявних у матеріалах справи доказах є Корецька районна спілка споживчих товариств.

За ст.. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Із звітності Корецької районної спілки споживчих товариств вбачається, що розрахунки суми земельного податку та суми орендної плати проводяться за земельну ділянку, площею 0,1073 га.(а.с.82).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аргументи апеляційної скарги спростовували висновки суду першої інстанції, тому апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були не правильно, не повно встановлені обставини справи, суд невірно визначив характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосував правові норми, які не підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає скасуванню, як ухвалене без додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом не встановлені фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, суд ухвалив рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги із скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 05 березня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Корецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у вигляді орендної плати за землю відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 січня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.