Дата документу 21.01.2022 Справа № 321/700/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22ц/807/405/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021 року ТОВ «Прості займи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Прості займи» зазначало, що 10 травня 2018 року між товариством та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг №02 на суму 2700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 54 грн. за кожен день користування, строком на 16 днів, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача.

Договорі укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства в електронній формі.

Так, відповідач заповнила свої дані на сайті ТОВ «Прості займи». Перш ніж отримати позику, ОСОБА_1 ознайомилася з правилами та умовами позики (оферта) переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердила свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій». Після подачі заявки, відповідач отримала унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений нею при реєстрації на сайті товариства. СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS. Після отримання СМС, відповідач ввів отриманий код на сайті, і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності.

Згідно договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2700 грн. та сплатити проценти у розмірі 864 грн. у строк 16 днів до 25 травня 2018 р., та у разі виникнення заборгованості сплатити неустойку у вигляді пені.

Відповідно до довідки ТОВ «Прості займи» на підтвердження виконання переказу, 10 травня 2018 року о 13:13:25 ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти у розмірі 2700 грн.

ТОВ «Прості займи» зазначало, що 09 червня 2018 року та 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 частково здійснила внесення коштів на рахунок товариства, що свідчить про визнання нею боргу.

На момент терміну платежу за договором, а саме 25 травня 2018 року ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання, у зв`язку з порушеннями яких станом на 27 квітня 2021 року за кредитним договором відповідач має заборгованість в розмірі 65133,17 грн., з яких сума кредиту 2700 грн., проценти за користування кредитом 57962,10 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 1677,39 грн. та 3% річних від суми 2793,68 грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ТОВ «Прості займи» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму заборгованості за Договором надання фінансових послуг №02 від 10 травня 2018 року в загальному розмірі 65133,17 грн., з яких: сума кредиту 2700 грн., проценти за користування кредитом 57962,10 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 1677,39 грн. та 3% річних від суми 2793, 68 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні позову вмотивована тим, що позивачем не доведений факт видачі відповідачу кредиту на суму 2700 грн. Так, судом першої інстанції за клопотанням ТОВ «Прості займи» у АТ КБ «Приватбанк» витребувано належним чином завірені копії документів, що підтверджують переказ 10 травня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 коштів в розмірі 2700 грн. за реквізитами картки НОМЕР_1 , категорія картки Visa. З виписки, наданої на виконання ухвали вбачається, що на вказану картку відповідача 10 травня 2018 року була зарахована сума 2700 грн. Однак, суд першої інстанції виходив з того, що з цієї виписки не вбачається хто саме перерахував відповідачу вказану суму грошових коштів.

Оскільки позивачем відповідачу кредит не надавався, то відповідно відсутні правові підстави для нарахування на зазначену суму кредиту процентів за користування кредитом в розмірі 57962,10 грн., індексу інфляції в розмірі 1677,39 грн., та 3% річних в розмірі 2793,68 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Прості займи» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Прості займи» зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку відповідача платіжною системою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасник внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». При цьому, відповідно до довідки, ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ЛЕЙ» на підтвердження виконання переказу, 10 травня 2018 року відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 2700 грн. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наведеній довідці, та довідці, якою підтверджено виконання переказу грошових коштів ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 100 грн. та 2400 грн. 21 серпня 2018 року та 09 червня 2018 року, відповідно. Вказані дії відповідача також підтверджують визнання нею боргу.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_1 своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилом ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення заборгованості по кредитному договору.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Прості займи» зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 зазначили як: АДРЕСА_1 (а.с. 1).

Відповідно до ч.ч. 6, 9, 10 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 травня 2021 року судом першої інстанції було направлено запит до Плодородненської сільської ради з метою отримання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 65).

28 травня 2021 року на адресу суду від Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, надійшла відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 на території Плодородненської сільської ради не зареєстрована та не проживає (а.с. 66).

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Разом з тим, із наданої позивачем Інформаційної довідки процедури оформлення заявки на видачу займу № 02 від 10 травня 2018 року, яка заповнена ОСОБА_1 , адреса відповідача зазначена: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Така ж адреса ОСОБА_1 зазначена у відповіді, наданій АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області (а.с. 94).

За нормами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншого суду.

На указані вимоги процесуального закону суд уваги не звернув та розглянув справу з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до положень статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Отже, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги те, що вказана справа була прийнята судом з порушенням правил підсудності та за результатами її розгляду постановлено рішення, за зазначеною у позовній заяві адресою ОСОБА_1 не зареєстрована та не проживає, вказаний спір стосується стягнення коштів за договором кредиту, для якого положенням ч.1 ст.27 ЦПК України встановлено підсудність за місцем знаходження (місцем реєстрації) відповідача, та зважаючи на те, що згідно частини першої статті 378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення, яким закінчено розгляд справи,і передачі справи на новий розгляд, колегія суддів доходить висновку, що справа не підсудна Михайлівському районному суду Запорізької області, та вважає за необхідне передати справу на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області за встановленою підсудністю.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції неправильно застосував правила загальної підсудності до спору, який виник з приводу стягнення заборгованості за договором кредиту, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про підсудність справи Михайлівському районному суду.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи для розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 378, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» - задовольнити частково.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2021 року у цій справі скасувати, справу направити за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області (вул. Істоміна, буд. 10, м. Запоріжжя, 69089).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: