ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/76/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/4341/16-ц Категорія: Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2021 року та на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2021 року, ухвалені в складі судді Пироженко В.Д., у справі за позовом Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янський Володимир Володимирович про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування її державної реєстрації, повний текст рішення складений 30 липня 2021 року, повний текст додаткового рішення складений 27 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року Черкаська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернулася до суду позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янський Володимир Володимирович про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування її державної реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року у справі № 712/11272/13ц прокурору відмовлено в задоволенні позову до Черкаської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 треті особи Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково, а саме визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ( ОСОБА_5 та інші)» та п. 4 додатку до цього рішення в частині безоплатної передачі громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 1000 кв.м, по АДРЕСА_1 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 1000 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:009:0016.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2017 року рішення апеляційного суду залишено без змін.

Таким чином, рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року набрало законної сили 23 липня 2015 року. З метою виконання рішення Соснівським районним судом м. Черкаси 24 вересня 2015 року було видано прокуратурі м. Черкаси виконавчий лист.

В ході підготовки матеріалів справи до виконання прокуратурою м. Черкаси 17 вересня 2015 року в управлінні Держземагентства у Черкаському районі Черкаської області замовлено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :02:009:0016, з якого було встановлено, що спірна земельна ділянка відчужена на користь ОСОБА_1 , який в подальшому, на підставі договору дарування № 59 від 16 лютого 2016 року відчужив 3/4 частини спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 56624054 від 04 квітня 2016 року спірна земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності, де ОСОБА_1 є власником 1/4 частини, а ОСОБА_2 є власником 3/4 частин цієї земельної ділянки.

Нинішні власники вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є родичами ОСОБА_3 , співвідповідача у справі 712/11272/13ц, в межах якої було встановлено факт незаконності передачі у власність спірної земельної ділянки.

Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 міг знати про той факт, що законність передачі спірної земельної оскаржується в судовому порядку та ОСОБА_3 має перешкоди щодо її відчуження.

Зважаючи на те, що земельна ділянка під кадастровим номером :02:009:0016 вибула з володіння власника - територіальної громади м. Черкаси не з його волі, має бути витребувана із чужого незаконного володіння добросовісних набувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та підлягає поверненню на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 56624054 від 04 квітня 2016 року встановлено, що на підставі договору дарування № 508 від 28 серпня 2015 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким Володимиром Володимировичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину земельної ділянки під кадастровим номером :02:009:0016 за ОСОБА_1 (номер запису: 10963491).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 56624054 від 04 квітня 2016 встановлено, що на підставі договору дарування № 59 від 16 лютого 2016 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким Володимиром Володимировичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 3/4 частини земельної ділянки під кадастровим номером :02:009:0016 за ОСОБА_2 (номер запису: 13275098).

Незаконність передачі у приватну власність спірної земельної ділянки було встановлено у рішенні апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року.

Черкаська міська рада, як орган який уповноважений приставляти інтереси територіальної громади м. Черкаси у сфері земельних відносин з моменту вступу рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року в законну силу не вжила достатніх та належних заходів щодо повернення спірної земельної ділянки до комунальної власності та не звернулась до суду з позовом про витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння нових власників.

На підставі викладеного позивач, з врахуванням поданих у лютому 2021 року уточнених позовних вимог (т.2 а.с. 57-60), просив суд витребувати у ОСОБА_1 1/4 частину земельної ділянки від загальної площі 0,1 га, вартістю 69045 гривень, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 під кадастровим номером :02:009:0016, яка належить останньому на підставі договору дарування № 508 від 28 серпня 2015 року на користь Черкаської міської ради.

Витребувати у ОСОБА_2 3/4 частини земельної ділянки від загальної площі 0,1 га, вартістю 207 135 грн., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 під кадастровим номером :02:009:0016, яка належить останній на підставі договору дарування № 59 від 16 лютого 2016 на користь Черкаської міської ради.

Скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частину земельної ділянки від загальної площі 0,1 га (кадастровий номер :02:009:0016) за ОСОБА_1 та припинити за ним набуте право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Скасувати державну реєстрацію права власності на 3/4 частини земельної ділянки від загальної площі 0,1га (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0016) за ОСОБА_2 та припинити за нею набуте право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2021 року позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 1/4 частину земельної ділянки від загальної площі 0,1 га, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:009:0016, яка зареєстрована на підставі договору дарування № 59 від 16 лютого 2016 року на користь Черкаської міської ради.

Витребувано у ОСОБА_2 3/4 частини земельної ділянки від загальної площі 0,1 га, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:009:0016, яка зареєстрована на підставі договору дарування № 59 від 16 лютого 2016 року на користь Черкаської міської ради.

Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/4 частину земельної ділянки від загальної площі 0,1 га, кадастровий номер :02:009:0016, розташовану по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 та припинено за ним набуте право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Скасовано державну реєстрацію права власності на 3/4 частин земельної ділянки від загальної площі 0,1 га, кадастровий номер :02:009:0016, розташовану по АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та припинено за нею набуте право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнуто з відповідачів на користь Черкаської обласної прокуратури сплачений судовий збір на загальну суму 7930 гривень 25 копійок, по 3965 гривень 13 копійок з кожного.

Рішення мотивоване тим, що відчуження земельної ділянки на користь відповідачів відбулось після набрання рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року законної сили і яким витребувано з чужого незаконного володіння спірну земельну ділянку. Тому право власності на земельну ділянку яку було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем оскільки це майно може бути витребувано.

У вересні 2021 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Є. Троцько звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі, посилаючись на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції не в повному обсязі вирішено питання щодо стягнення судових витрат, які були сплачені Черкаською окружною прокуратурою в особі Черкаської обласної прокуратури, як розпорядника бюджетних коштів, в якості сплати судового збору. Позивачем сплачувався додатково судовий збір в межах подачі апеляційної скарги на ухвалу Соснівського районного суду від 14 квітня 2016 року в сумі 1378 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 432 від 20 квітня 2016 року.

Просив винести додаткове рішення яким стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Черкаської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 1378 гривень.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2021 року доповнено резолютивну частину рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2021 року таким змістом:

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Черкаської обласної прокуратури сплачений прокуратурою судовий збір в сумі 1378 гривень, по 689 гривень з кожного.

Додаткове рішення мотивовано тим, що при винесенні рішення не було враховано весь сплачений прокуратурою судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду та додатковим рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що на час подання прокуратурою позову сплив строк позовної давності. Вважають, що початок перебігу позовної давності за цим позовом відраховується від 24 березня 2006 року, тобто від дня прийняття Черкаською міською радою рішення № 279, за яким спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади м. Черкаси з відома Черкаської міської ради. Закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням. Тому вважають, що є неправомірною позиція, що перебіг позовної давності в спірних правовідносинах починається від дня, коли позивачу стало відомо про рішення суду щодо спірної земельної ділянки в іншій справі або коли позивач дізнався про набуття добросовісним набувачем (відповідачами) права власності на майно.

Наслідки спливу позовної давності поширюються не лише на Черкаську міську раду, а також і на Черкаську окружну прокуратуру, оскільки прокурор не має в цивільному процесі та в спірних правовідносинах жодних інших прав чи повноважень ніж сама Черкаська міська рада.

Також оскарженим рішенням неправомірно стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір сплачений позивачем, оскільки вона є інвалідом І групи і відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

У відзиві на апеляційну скаргу Черкаська окружна прокуратура вказуючи на те, що рішення суду у даній справі ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив обґрунтований тим, що перебіг строку позовної давності про заявлення вимог щодо витребування земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності відповідачів із скасуванням державної реєстрації відповідних прав розпочався 19 лютого 2015 року, а саме після набрання законної сили рішенням апеляційного суду, яким визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-179.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі ст. 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (ч. 1-3 ст. 388 ЦК України).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст. ст. 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог ст. ст. 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Такі правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2013 у справі № 712/11272/13ц відмовлено в задоволенні позову прокурора міста Черкаси до Черкаської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи: Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним державного акта на право власності на землю, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року вказане рішення суду першої інстанції змінено та скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2013 року в частині відмови в задоволенні позову прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради та в частині витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 р. № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ( ОСОБА_5 та інші)» в частині безоплатної передачі громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 1000,0 м2, по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Також визнано незаконним і скасовано пункт 4 додатку до рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність ( ОСОБА_5 та інші)», щодо безоплатної передачі громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 1000,0 м2, по АДРЕСА_1 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради земельну ділянку, площею 1000,0 м2, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:009:0016 (т. 1 а. с. 63-68).

Додатковим рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05 березня 2014 року вказаний абзац доповнено наступним: «на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради» (т.1 а.с. 69-70).

З рішення апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 18 березня 2009 року продав надану йому у власність земельну ділянку ОСОБА_3 .

Вказаними рішенням встановлено, що спірна земельна ділянка на момент здійснення її передачі у приватну власність ОСОБА_4 знаходилася на території зелених насаджень загального користування (територія парків, скверів), тобто є землею загального користування населеного пункту і розміщення на даній ділянці індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд не передбачено. Рішення Черкаської міської ради від 24 березня 2006 року № 9-279 фактично було змінено цільове призначення земельної ділянки поза межами повноважень.

Згідно частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц вказано, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі, не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акту».

Отже, вказаними рішеннями, які мають преюдиційне значення для вирішення даної справи встановлено факт незаконного розпорядження земельною ділянкою площею 1000 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:009:0016 та витребувано на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 56624054 від 04 квітня 2016 року спірна земельна ділянка під кадастровим номером :02:009:0016, площею 0,1 га по АДРЕСА_2 перебуває у спільній частковій власності, де ОСОБА_1 є власником 1/4 частини на підставі договору дарування від 28 серпня 2015 року, а ОСОБА_2 є власником 3/4 частин цієї земельної ділянки на підставі договору дарування від 16 лютого 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. (т. 1 а.с. 78).

Право держави витребувати земельну ділянку з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь фізичної особи передбачене в чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно охорони вказаної категорії земель і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними.

Повернення в державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом державної влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема особливим статусом земельної ділянки , як це було встановлено судовим рішенням, яке має преюдиційне значення у даних правовідносинах.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що відповідачі, отримуючи спірну земельну ділянку на підставі договору дарування могли усвідомлювати, що її надання у власність є порушенням норм земельного законодавства, оскільки дана земельна ділянка вже витребувана рішенням апеляційного суду на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Щодо доводів скаржників про пропуск строків позовної давності, то слід зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Отже, позовна давність є строком для подання позову як безпосередньо суб`єктом, право якого порушене (зокрема і державою, що наділила для виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах певний орган державної влади, який може звернутися до суду), так і прокурором, уповноваженим законом звертатися до суду з позовом в інтересах держави як носія порушеного права, від імені якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах може певний її орган.

На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідачі набули право власності на спірну земельну ділянку 28 серпня 2015 року та 16 лютого 2016 року, тому раніше до них такий позов не міг бути пред`явлений, оскільки у них ніяких прав щодо земельної ділянки не виникало.

Окрім цього рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року, яким спірну земельну ділянку було витребувано на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради набрало законної сили 19 лютого 2015 року.

З даним позовом прокурор звернувся до суду у квітні 2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення по суті спору.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи з 01 березня 2017 року безтерміново. (т. 3 а.с. 5).

Згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Тому сума судового збору частка якої припадала на відповідача ОСОБА_2 має бути компенсована позивачу державою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції не було встановлено наявності підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору, рішення та додаткове рішення підлягають скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судового збору.

В іншій частині оскаржуване рішення та додаткове рішення підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2021 року у справі за позовом Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янський Володимир Володимирович про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування її державної реєстрації в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Черкаської обласної прокуратури судового збору скасувати.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Черкаської обласної прокуратури судового збору скасувати.

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Компенсувати Черкаській обласній прокуратурі за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 4654 гривень 13 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 27 січня 2022 року.

Судді