Справа № 700/500/21
Провадження № 2/700/12/22
18 січня 2022 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу №700/500/21 провадження №2/700/12/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він помилково сплатив на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 105900 грн.
Даний платіж був перерахований помилково через систему віддаленого обслуговування Приват 24, він планував перерахувати дані кошти на власний рахунок № НОМЕР_4 , як авансовий платіж за авто, для погашення договору лізингу автомобіля, але помилився у реквізитах, обрав не вірний (помилковий) шаблон платежу, який на вибір пропонувала система Приват 24.
Позивач з ОСОБА_2 ніяких цивільно-правових угод, правочинів не укладали, домовленостей про порахунок коштів між ними також не було.
З урахуванням вищенаведеного просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму у розмірі 105900 грн. помилково перерахованих коштів.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилкового перерахованих коштів було залишено без руху.
05.08.2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно яких доповнив, що доказом, що платіж був перерахований помилково, та планувався перераховуватися на власний рахунок № НОМЕР_4 як авансовий платіж за власне авто є договір лізингу автомобіля №СS16A!00000339 від 27.09.2018 року, довідка з банку №L44SDQA4AF03P108 від 20.07.2021 року про наявність заборгованості по договору №СS16A!00000339.
18.04.2021 року та 15.05.2021 року ним відбулися виїзди за адресою реєстрації відповідача АДРЕСА_1 , однак він там фактично не проживає та місце його перебування невідоме.
З урахуванням вищенаведеного просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму у розмірі 105900 грн. помилково перерахованих коштів та звільнити його від оплати судового збору, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
07.10.2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в яких він просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму у розмірі 155900 грн. помилково перерахованих коштів, оскільки 01.10.2021 року ним було виявлено ще один помилково сплачений платіж на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_2 в АТ КБ ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з призначенням платежу «надходження готівки в погашення кредитів» того ж дня і на той же рахунок, що і раніше заявлений.
Ухвалою судді від 17.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відзив до суду не подавав.
За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України.
Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню з таких пiдстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно договору фінансового лізингу №СS16A!00000339 від 27.09.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) уклали договір фінансового лізингу автомобіля.
З довідки з АТ КБ «ПриватБанк» №L44SDQA4AF03P108 від 20.07.2021 року вбачається, що у позивача за договором лізингу автомобіля №СS16A!00000339 від 27.09.2018 року наявна заборгованості по договору №СS16A!00000339.
Позивач стверджує, що з ОСОБА_2 ніяких цивільно-правових угод, правочинів не укладали, домовленостей про порахунок коштів між ними також не було. Таке твердження будь-яким чином не спростовано відповідачем.
Пунктом 2.35 Інструкції про безготівковий розрахунок в Україні в національній валюті затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 року №22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача мають повертатися ним у строки установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк, повернення їх здійснюється в судовому порядку.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-100цс15.
Відповідно до ст.1212 ЦПК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно ч.1 ст.1213 ЦПК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна; 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи; 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Таким чином вбачається, що кошти перераховані на рахунок ОСОБА_2 є такими, що перераховані без будь-якої правової підстави.
Статтею 387 ЦК України закріплено право на витребування власником майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави ним заволоділа.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1559 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 247, 258, 280-284, 1212, 1213 ЦПК України, ст.ст.11, 16, 83, 387 УК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 суму у розмірі 155900 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот гривень) помилково перерахованих коштів.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1559 грн. (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Н.В.Бесараб