Дата документу 11.01.2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» січня 2022 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 01.07.2006 між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що спільне життя між нею та відповідачем не склалось через те, що у сторін втрачені почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку із чим сім`я розпалася та шлюбні відносини припинені. Наразі сторони хоча і проживають сумісно, однак спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Тому просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить її прізвище не змінювати. Крім того, позивач зазначає, що, оскільки їхній син перебуває на її повному утриманні, а відповідач надає недостатньо коштів на його утримання, при цьому є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно.

У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві зазначено, що вона просить слухати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності з урахування викладеного у відзиві на позовну заяву. Так, у поданому відзиві на позовну заяву відповідач просив суд розірвати шлюб з позивачем та стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання їхнього сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку. Крім того, просив відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » та при ухваленні рішення покласти на позивача судові витрати (судовий збір). При цьому, відповідач просив звернути увагу суду на те, що позивач неправдиво вказала на деякі обставини справи, зокрема на те, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися не з серпня 2021 року, а з листопада 2021 року, дитина знаходиться не тільки на її утриманні, оскільки вони проживають та зареєстровані разом за однією адресою, та він, в свою чергу, також надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Погоджується з тим, що спору з приводу поділу майна подружжя між ними дійсно немає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, відзив на позову заяву, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 533, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.8).

Від даного шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Також судом встановлено, що сторони хоча й проживають разом, однак з другого півріччя 2021 року фактично припинили шлюбні відносини, не мають спільного бюджету та спільне господарство не ведуть.

Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони не зійшлись характерами, мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаємоповага та взаєморозуміння. Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає повному задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.27).

З позовної заяви вбачається, що позивач бажає отримувати гарантований законодавством розмір аліментів на утримання дитини щомісячно, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, в тому розмірі, який вказаний в позовних вимогах.

Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, дитина проживає разом з батьками, проте сторони вирішили дійти згоди щодо утримання дитини шляхом вирішення такого спору у судовому порядку, зазначивши про це у своїх заявах, відповідач є працездатним, а отже має можливість та згоден надавати матеріальну допомогу на утримання сина, розмір аліментів, зазначений в позовних вимогах позивача є достатнім та таким, що дасть змогу утримувати дитину належним чином, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини саме в такому розмірі, а тому вказані вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 430 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем ОСОБА_1 за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу був сплачений судовий збір у сумі 908 грн.

Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті, а саме 28.12.2021 відповідач подав заяву про визнання позову, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 454 грн.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, інша частина судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач із позовною вимогою про стягнення аліментів звернулася до суду у 2021 році.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270 гривень 00 копійок.

Оскільки, позивач при звернені до суду звільнена від сплати судового збору, за вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 5, 19, 23, 76-81, 83, 89, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Нова Кубань Великоолександрівського району Херсонської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, зареєстрований 01 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 533 - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 відсотків від сплаченої суми судового збору, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, за квитанцією № 0.0..1 від 16.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 /дев`ятсот вісім/ гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 11 січня 2022 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області: А.В. Сметаніна