Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її пасинок ОСОБА_2 . Після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2007 року, яку він отримав після смерті свого батька ОСОБА_3 . Інша вищевказана Ѕ частина квартири, належать позивачу, яку вона отримала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 . Позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 1997 року, та 07.09.2006 року офіційно одружилася. Проживали вони однією родиною разом з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, спадщину після якого отримали позивач та його син ОСОБА_2 , після його смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжили проживати однією сім`єю до смерті останнього, та позивач за власний рахунок його поховала. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадщину, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з тим, що позивач не може підтвердити факт родинних відносин, або факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а тому позивач змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі та участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явились, на адресу суду надали заяву в якій проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглянути без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружилися 07.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.09.2006 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 від 29.12.2020 року, актовий запис № 3777.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2007 року спадкоємцем Ѕ частини майна ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2007 року спадкоємцем Ѕ частини майна ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 .

Згідно з постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П., ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 20.10.2021 року ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 та їх дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю з 1997 року. Після смерті ОСОБА_3 всі інші виїхали проживати до м. Черкаси, періодично приїжджали утримувати свою квартиру.

Згідно довідки ЖБК №30 від 21.09.2021 року ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_1 однією сім`єю з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді ДУ «Старобабанівська виправна колонія№ 92» за період відбування покарання з 17.04.2015 р. по 13.03.2018 р. ОСОБА_2 отримав 3 бандеролі та 5 посилок від ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 315 ЦПК України тап. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи, що встановлення факту проживання позивача однією сім`єю стосується вирішення спору щодо подальшого визнання права власності, то встановлення даного факту підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право.

Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів

Метою встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті є оформлення заявником своїх спадкових прав.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263-268, 293, 315-318 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю з 1997 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 ) право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. А. Смоляр