22-ц/804/362/22
229/781/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Новікової Г.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 229/781/17 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про поворот виконання судового рішення за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 25 листопада 2021 року (суддя Гонтар А.Л.),

в с т а н о в и в :

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, просила здійснити поворот виконання рішення Дружківського міського суду Донецької області у справі № 229/781/17, стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на її користь зайво стягнуту з неї суму у розмірі 12456,19 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення задоволено частково.

Стягнуто в порядку повороту виконання рішення Дружківського міського суду Донецької області у справі № 229/781/17 з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6407,85 грн., стягнуті за заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 травня 2017 року у справі № 229/781/17, провадження № 2/229/645/2017. В іншій частині вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодилося АТ КБ «Приватбанк» та оскаржило її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів скарги, з посиланням на вимоги статті 444 ЦПК України, зазначено, що заявником не надано до суду відповідних доказів, а судом мотивовано ухвалу з посиланням на один непрямий доказ сплату заборгованості за кредитним договором, проте, подання позову не перериває дію кредитного договору та оскільки з моменту подання позову у 2017 році сума заборгованості збільшилась, усі кошти були законно відправлені на погашення заборгованості.

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції 11 січня 2022 року не з`явилася, судова повістка, направлена за адресою, зазначеною в матеріалах справи, була повернута суду як не вручена із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із частиною 1 статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до частини 1 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Будучи в розумінні статей 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідачка в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 травня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту у сумі 45339,19 грн., а саме: заборгованість у сумі 4691,99 грн., заборгованість за відсотками у сумі 35011,98 грн., пеню - 3000 грн., судові штрафи - 2135,20 грн., стягнуто судові витрати у розмірі 1600 грн. та витрати на оголошення 600 грн. (а.с.63-66).

15 березня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області із заявою про перегляд заочного рішення від 12 травня 2017 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Дружківського міського суду Донецької області від 12 травня 2017 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.119- 121).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 липня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту у сумі 9055,83 грн., а саме: заборгованість у сумі 4691,99 грн., заборгованість за відсотками у сумі 4289,60 грн., судові витрати у розмірі 1600 грн. та витрати на оголошення 600 грн. В іншій частині позову відмовлено (а.с.150- 163).

Повідомленням Дружківського міського відділу державної виконавчої служби від 27 квітня 2021 року № 24219/7116/23/21 зазначено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 54816529 з виконання виконавчого листа № 2/229/645/2017 від 23 травня 2017 року, виданого Дружківським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 47539,19 грн., відкрито 04 жовтня 2017 року.

26 березня 2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та спрямовано на виконання до ТОВ «Торговий Дім». Під час виконання постанови з боржника утримано: 17663,68 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк», виконавчий збір в сумі 4753,92 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 250 грн.

20 квітня 2021 року державним виконавцем було закінчено виконавче провадження згідно пункту 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (ухвала Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2021 року).

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 липня 2021 року з ОСОБА_1 було стягнуто 9055,83 грн. - заборгованість за кредитом, 1600 грн. - судові витрати та 600 грн. - витрати на оголошення, тобто в загальному розмірі 11255,83 грн. Оскільки виконавчою службою з ОСОБА_1 на виконання вказаного рішення суду стягнуто 17663,68 грн., то їй підлягають поверненню 6407,85 грн. (17663,68 грн. - 11255,83 грн.). А тому заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення підлягає частковому задоволенню, та з АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню грошові кошти в сумі 6407,85 грн. стягнені за судовим рішенням.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до частини 9 статті 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частини першої, третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умовою для застосування повороту виконання рішення є скасування рішення про присудження чи зобов`язання вчинити певну дію або утриматися від її вчинення, яке стало підставою для видачі виконавчого документа, який повністю або частково виконаний.

Поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема, право на житло та на проживання в ньому, тому поворот виконання рішення про виселення шляхом вселення у раніше займане приміщення неможливий і включає в себе абсолютно протилежну виселенню вимогу - про вселення, яка може бути розглянута лише у позовному провадженні.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасоване судом вищого рівня повністю чи змінене із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може .

Відповідно до статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року № 13 рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Отже, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 травня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість по кредиту у сумі 45339,19 грн., а саме: заборгованість у сумі 4691,99 грн., заборгованість за відсотками у сумі 35011,98 грн., пеню - 3000 грн., судові штрафи - 2135,20 грн., судові витрати у розмірі 1600 грн. та витрати на оголошення 600 грн.

Постановою державного виконавця Дружківського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за виконавчим листом № 2/229/645/2017 від 23 травня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54816529.

Згідно листа начальника відділу Дружківського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27 квітня 2021 року № 24219/7116/23/21 вбачається, що 26 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та спрямовано на виконання до ТОВ «Торговий Дім». Під час виконання постанови з боржника утримано: 17663,68 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк», виконавчій збір в сумі - 4753,92 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 250 грн.

20 квітня 2021 року державним виконавцем було закінчено виконавче провадження згідно пункту 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (ухвала Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2021 року).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 липня 2021 року з боржника на користь банку було вирішено стягнути заборгованість в сумі 11255,83 грн., з яких: 9055,83 грн. - заборгованість по кредиту, 1600 грн. - судові витрати, 600 грн. - витрати на оголошення.

Тому судом першої інстанції вірно враховано, що, оскільки з відповідача на користь позивача вже стягнуто грошові кошти в розмірі 17663,68 грн., то їй підлягають поверненню грошові кошти в сумі 6407,85 грн. з розрахунку: 17663,68 грн. - 11255,83 грн.

Тобто, висновки суду цілком відповідають встановленим обставинам і ґрунтуються на нормах процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За вимогами пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно оцінив докази, що надані сторонами, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 січня 2022 року.

Судді І.В. Кішкіна

Г.В. Новікова

О.В. Халаджи