Справа № 503/1582/19
Провадження № 2/503/7/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

представника малолітнього позивача адвоката Трегубчака Ю.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , третя особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кодимська районна державна нотаріальна контора Одеської області про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього,

встановив:

Законний представник ОСОБА_3 , в інтересах малолітнього позивача ОСОБА_4 , подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її чоловік ОСОБА_5 , який був також батьком їх спільної дитини малолітньої дочки ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась його спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0363 площею 0,1000 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За свого життя ОСОБА_5 заповіту не склав, а тому спадкоємцями за законом першої черги є вона, як його дружина; малолітня дочка ОСОБА_4 , яка була зачата за його життя, але народжена вже після його смерті; та його батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Всі зазначені спадкоємці прийняли спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідних заяв. Однак, в оформленні спадщини їм було відмовлено з посиланням на те, що між спадкоємцями виник спір щодо її поділу. При цьому, законний представник малолітнього позивача відзначає те, що дійшла з відповідачем ОСОБА_1 згоди, що було б за доцільне відмовитись від своєї частки спадщини на користь малолітньої ОСОБА_4 . В свою чергу відповідача ОСОБА_2 , який заволодів оригіналами правовстановлюючих документів та не з`являється до нотаріальної контори, такий варіант поділу спадкового майна не влаштовує. Узв`язку з вище викладеним та з метою захисту спадкових прав малолітньої дочки позивач змушена пред`явити до відповідачів відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить визнати за ОСОБА_4 право власності на ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та ѕ частини земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0363 площею 0,1000 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а відповідно за відповідачем ОСОБА_2 визнати право власності на ј частини згаданих вище житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки.

16.08.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.21) для розгляду даної справи було визначено суддю Сердюка Б.С.

20.09.2019 року ухвалою суду (а.с.29-30) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження.Одночасно роз`яснено відповідачам їх право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати на адресу суду відзив на позовну заяву.

27.12.2019 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Відзначив, що в позовній заяві неправильно зазначено площе спадкової земельної ділянки, оскільки в дійсності вона становить 0,1 га; причиною відмови в оформленні спадщини є не виникнення спору між спадкоємцями щодо поділу спадщини, а не надання документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, що зазначено у відповідному листі державного нотаріуса. Крім того, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позовна заява не підписана ОСОБА_3 ; неправильно визначено ціну позову та допущено описку в зазначенні реквізитів документа, що посвідчує особу відповідача.

27.02.2020 року ухвалою суду (а.с.67-68) провадження у справі (на стадії підготовчого провадження) було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 503/2395/19.

24.09.2021 року ухвалою суду (а.с.69) провадження у справі було поновлено.

29.09.2021 року за розпорядженням керівника апарату суду здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями (а.с.73-74), внаслідок закінчення терміну повноважень у судді Сердюка Б.С.

У зв`язку з зазначеним та у відповідності до положень ч.12 ст. 33 ЦПК України розгляд справи було розпочато спочатку.

04.10.2021 року ухвалою суду (а.с.75-76) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі Кодимську районну державну нотаріальну контору Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; а також витребувано від останньої інформацію щодо спадкової справи і спадкоємців.Одночасно роз`яснено третій особі її право до закінчення підготовчого провадження подати на адресу суду письмові пояснення щодо позову або відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк Кодимська районна державна нотаріальна контора Одеської області не скористалася своїми процесуальними правами третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, письмові пояснення щодо позову або відзиву на позовну заяву не подала.

26.11.2021 року ухвалою суду (а.с.120-122) залучено до участі у справі орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.Одночасно роз`яснено третій особі її право протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали подати на адресу суду письмові пояснення щодо позову або відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області не скористалася своїми процесуальними правами третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, письмові пояснення щодо позову або відзиву на позовну заяву не подала.

16.12.2021 року ухвалою суду (а.с.138) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання законний представник малолітнього позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна її розписка та представника від 16.12.2021 року (а.с.139).

Представник законного представника позивача адвокат Трегубчак Ю.В. в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. При цьому, на запитання суду зазначив, що у шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, його довіритель не подавала нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь своєї малолітньої дочки.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка її представника від 20.12.2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки між нею та законним представником малолітнього позивача досягнуто домовленості про перехід належної їй частки у спадщині на користь малолітньої. При цьому, на запитання суду зазначила, що у шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, не подавала нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь своєї малолітньої онуки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на обставини викладенні ним у відзиві на позовну заяву та вважав позов необґрунтованим.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кодимська районна державна нотаріальна контора Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка її представника від 22.12.2021 року. При цьому, раніше, а саме 18.11.2021 року і 02.12.2021 року подав до суду клопотання від 13.11.2021 року і 30.11.2021 року (а.с.115, 132) про розгляд справи без його участі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Кодимської районної Ради народних депутатів Одеської області 13.08.1991 року, актовий запис № 112 (а.с.10).

26.05.2017 року ОСОБА_5 , за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки укладеними з продавцем ОСОБА_6 (а.с.15-16), було придбано відповідно житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0363 площею 0,1000 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В цей же день, 26.05.2017 року, за ОСОБА_5 було здійснено державну реєстрацію його прав власності на зазначені вище житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, про що свідчать відповідні інформаційні довідки за № 176384317 і № 176384568 сформовані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 06.08.2019 року (а.с.17, 19).

12.08.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджує копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12.08.2017 року, актовий запис № 83 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.11.2017 року, актовий запис № 478 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилася спільна дитина дочка ОСОБА_4 , що підтверджує копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 14.02.2018 року, актовий запис № 31 (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином спадкоємцями за законом першої черги спадкодавця ОСОБА_5 є дочка ОСОБА_4 , зачата за життя спадкодавця та народжена після його смерті; подружжя (дружина) ОСОБА_3 та батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому, ч.4 ст. 1268 ЦК України передбачає, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

В свою чергу ч.1 ст. 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Водночас із цим ч.2 ст. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно листа-відповіді Кодимської районної державної нотаріальної контори від 13.11.2021 року № 996/02-14 (а.с.116) після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 93/2018, а на спадщину за законом заявили 16.03.2018 року батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мати ОСОБА_1 і 10.04.2018 року дружина ОСОБА_3 (від себе та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 ). При цьому, відзначено, що заяви про відмову від вказаної спадщини від спадкоємців в шестимісячний термін в райдержнотконтору не надходили.

Висновки суду

щодо обґрунтованості посилань на відмову від спадщини:

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що у строк, встановлений для прийняття спадщини, спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 реалізували своє право саме на прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_5 , а тому є такими, що прийняли цю спадщину.

Разом із цим суд відзначає ту обставину, що жоден із зазначених спадкоємців, зокрема ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , не подали у строк, встановлений для прийняття спадщини, заяв про відмову від прийняття цієї спадщини, у тому числі на користь малолітнього спадкоємця ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ч.2 ст. 1274 ЦК України.

Суд не погоджується з доводами викладеними у позовній заяві щодо досягнення між спадкоємцями ОСОБА_3 і ОСОБА_1 згоди про те, що було б за доцільне відмовитись від своєї частки спадщини на користь малолітньої ОСОБА_4 , оскільки із встановлених судом під час розгляду справи і наведених вище обставин не вбачається того, щоу строк, встановлений для прийняття спадщини, спадкоємці за законом ОСОБА_3 і ОСОБА_1 подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_5 на користь малолітнього спадкоємця за законом ОСОБА_4

щодо обґрунтованості вимог про поділ спадщини:

По-перше суд відзначає те, що ч.1 і 3 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Тож суд констатує те, що до теперішнього часу та за наявності відповідної згоди спадкоємці не позбавленні можливості укласти між собою письмову угоду, посвідчену нотаріусом, якою змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Але при цьому, частка у спадщині має саме змінитись, а не зникнути взагалі, що суд вважає фактичною відмовою від прийняття спадщини, яка може бути реалізована виключно у порядку, передбаченому положеннями ст. 1270, 1273, 1274 ЦК України.

При цьому, суд вважає необхідним відзначити те, що спадкоємці, які прийняли спадщину, зокрема ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , не позбавленні можливості після отримання свідоцтв про право на спадщину за законом (на успадковані ними частки спадкового майна) здійснити державну реєстрацію своїх прав власності на успадковані частини спадкового майна і в подальшому, за наявності відповідного бажання і згоди, здійснити відчуження своїх прав власності на зазначені частини, зокрема на користь малолітньої ОСОБА_4 , шляхом укладення відповідних угод дарування.

По-друге суд відзначає те, що в змісті позовної заяви з метою поділу спадщини було заявлено серед іншого позовну вимогу про визнання за відповідачем ОСОБА_2 права власності на ј частини спадкових житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки.

Але згідно ч.1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору.

Також ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином суд вважає, що у законного представника малолітнього позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 не має процесуальних прав порушувати перед судом позовні вимоги в інтересах відповідач ОСОБА_2 .

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 , у випадку, якщо вважав би за необхідне, мав право реалізувати своє право на подання зустрічного позову, передбачене п.3 ч.2 ст. 49 ЦПК України, або подати до суду окрему позовну заяву у порядку ст. 4 ЦПК України.

щодо можливостей оформити спадщину в позасудовому порядку:

Суд не погоджується з доводами викладеними у позовній заяві щодо причини відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме із тим, що такою причиною є спір, що виник між спадкоємцями щодо поділу спадщини.

Згідно змісту листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори адресованого ОСОБА_3 18.07.2018 року № 1038/02-14 (а.с.20) видати свідоцтво про право на спадщинуне є можливим внаслідок того, що позивачем ОСОБА_3 не надано документи, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Водночас із цим суд звертає увагу на те, що згідно інформаційних довідок за № 176384317 і № 176384568 сформованих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 06.08.2019 року (а.с.17, 19) за спадкодавцем ОСОБА_5 , на підставі угод купівлі-продажу, було здійснено державну реєстрацію прав власності як на житловий будинок так і на земельну ділянку.

При цьому, суд також звертає увагу на ту обставину, що договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки укладені 26.05.2017 року спадкодавцем ОСОБА_5 з продавцем ОСОБА_6 (а.с.15-16), згідно свого змісту та інформації наявної у інформаційних довідок за № 176384317 і № 176384568 сформованих 06.08.2019 року (а.с.17, 19), були нотаріально посвідченні із їх подальшою державною реєстрацією державним нотаріусом у Кодимській районній державній нотаріальній конторі Налдіною М.М., де заведена сама спадкова справа № 93/2018.

Згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (надалі за текстом Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

В свою чергу, відповідно до пункту 3 глави 7 розділу І Порядку, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

У відповідності до підпункту 2.1 пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку, письмові правочини, що посвідчуються нотаріально, виготовляються нотаріусом не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у матеріалах нотаріальної справи.

Водночас із цим підпунктів 1.1 і 1.2 пункту 1 глави 22 розділу ІІ Порядку передбачає, що у разі втрати документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту).

Таким чином суд вважає, що у ОСОБА_3 , як спадкоємця та як законного представника малолітнього спадкоємця ОСОБА_4 відсутні будь-які перешкоди в позасудовому оформленні (у нотаріуса) прав на свої частки у спадщині спадкодавця ОСОБА_5 .

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас із цим, згідно пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з чим суд вважає, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , третя особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області; код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 04527342, адреса місцезнаходження: 66000 Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, буд. 106до ОСОБА_1 ; місце проживання : АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 , та ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП невідомий, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кодимська районна державна нотаріальна контора Одеської області; місцезнаходження: Одеська область, м. Кодима, вул. Соборна, 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 02899698, про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 21.01.2022 року.

Суддя Д.В. Вороненко