Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6413/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді А. А. Надопта,

секретар судового засідання - С. С. Онисько,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Шепетівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Шепетівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за час свого життя залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 14.09.2009 за реєстровим номером 42, згідно якого заповіла позивачці право на земельну частку (пай), належне їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050108, виданого Виноградівською РДА 28.04.1997. Однак на підставі вказаного серитифікату спадкодавцю за життя було відведено дві земельні ділянки та видано на них правовстановювлюючі документи, у зв`язку з чим державний нотаріус Шепетівської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендувала їй звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть.

За час свого життя спадкодавець ОСОБА_2 , залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 14.09.2009 за реєстровим номером 42, згідно якого заповіла позивачці право на земельну частку (пай), належне їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050108, виданого Виноградівською РДА 28.04.1997.

Заповіт заповідачем не змінений і не скасований.

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на вказане в заповіті спадкове майно - право на земельну частку (пай).

Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Суд констатує, що позивачка після смерті спадкодавця спадщину прийняла у порядку ст.1269 ЦК України, оскільки подала заяву про прийняття спадщини до Шепетівської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 75/2021.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця позивачка звернулася до державного нотаріуса Шепетівської районної державної нотаріальної контори, однак отримала лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 440/02-14 від 16.09.2021, у зв`язку з тим, що у тексті заповіту вказано, що спадкодавець заповіла позивачці право на земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0050108, виданого Виноградівською РДА 28.04.1997. Але на підставі даного сертифіката за життя спадкодавцю було виділено у приватну власність дві земельні ділянки: площею 1,1800 га, розташовану за межами населених пунктів Підвиноградівської сільської ради, контур № НОМЕР_1 та площею 0,35 га, розташовану за межами населених пунктів Матіївської сільської ради контур №1, надані для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з цим позивачці рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачка надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті діда має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

У порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 1,1800 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0031, розташовану за межами населених пунктів Підвиноградівської сільської ради, контур № НОМЕР_1 ;

- земельну ділянку площею 0,3500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0519, розташовану за межами населених пунктів Матіївської сільської ради, контур № 1 , ділянка № 100 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта