ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/790/22 Справа № 175/2046/21 Головуючий у першій інстанції: Васюченко О. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року ТОВ «Алекскредит» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29 вересня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем був укладений кредитний договір №2752254, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень строком на 30 днів шляхом переказу коштів на її платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,00% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті кредитодавця в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 29 жовтня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем була укладена додаткова угода до договору про надання кредиту №2752254 від 29.09.2019 року, відповідно до п.п. 1-2 якої сторони дійшли згоди змінити узгоджений строк повернення кредиту №3752254 від 29.10.2019 до 28.11.2019 включно. На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом за період з 29.09.2019 по 29.10.2019 у розмірі 3345,52 грн. та плату (штраф) за порушення узгодженого строку повернення кредиту у розмірі 150,00 грн. 26 листопада між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту №2752254, відповідно до п.п. 1.7.1 та 3.1 якої сторони погодили на дату укладання цієї додаткової угоди позичальник фактично сплачує нараховані проценти за користування кредитом з 29.09.2019 року до 26.11.2019 року у розмірі 6159,57 грн. та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 100,00 грн. Сторони встановлюють строк дії договору з 29.09.2019 до кінцевої дати виконання договору 15.06.2020 року. 18 грудня 2019 року між сторонами була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту №2752254, відповідно до п.п. 1-3 якої сторони дійшли згоди продовжити базовий період за договором про надання кредиту №2752254 від 29.09.2019 до 28.12.2019 включно. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 29.09.2019 по 18.12.2019 у розмірі 8370,60 грн. та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 50,00 грн. Відповідно до умов додаткової угоди встановлено базовий період з 29.09.2019 до 28.12.2019, встановлено спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставною 3%, з 29.12.2019 по 25.06.2020 включно, кінцеву дату виконання договору 25.06.2020 (включно). 26 грудня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту №2752254, відповідно до .п. 1-3 якої сторони дійшли згоди продовжити базовий період за договором про надання кредиту № 2752254 від 29.09.2019 до 07.01.2020 включно. На дату кладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 29.09.2019 по 26.12.2019 у розмірі 9 174,62 грн. та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 50,00. Відповідно до умов додаткової угоди встановлено базовий період з 29.09.2019 по 07.01.2020 включно, встановлено спеціальний період у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3%, з 08.01.2020 до 05.07.2020 включно, кінцеву дату виконання договору 05.07.2020 включно. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 20 травня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 50505,91 грн., а саме: 8445,52 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 42060,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 50505,91 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість у розмірі 50505,91 грн., яка складається з 8445,52 грн. заборгованість за сумою кредиту та 42060,39 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Алекскредит» витрати на судовий збір в сумі 2270,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 50505,91 грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що між 29 вересня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір №2752254, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 30 днів до 29.10.2019 року, шляхом переказу коштів на її платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 18-23).

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав кредит відповідачу у розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (банківська картка № НОМЕР_1 ), що підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 22.04.2021 №4721-ВП (а.с. 8).

29 жовтня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до договору про надання кредиту №2752254, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди змінити узгоджений строк повернення кредиту №3752254 від 29.10.2019 до 28.11.2019 включно (а.с. 24).

На дату укладення зазначеної вище додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом за період з 29.09.2019 по 29.10.2019 у розмірі 3345,52 грн. та плату (штраф) за порушення узгодженого строку повернення кредиту у розмірі 150,00 грн. (п. 2 додаткової угоди від 29.10.2019 року).

26 листопада 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту №2752254, відповідно до п. 1.7.1 якої сторони погодили на дату укладання цієї додаткової угоди позичальник фактично сплачує нараховані проценти за користування кредитом з 29.09.2019 року до 26.11.2019 року у розмірі 6159,57 грн. та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 100,00 грн. (а.с. 25-29).

Сторони встановлюють строк дії договору з 29.09.2019 до кінцевої дати виконання договору 15.06.2020 року включно; закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії договору; якщо позичальник сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію у дату погашення кредиту (пункт 3.1 додаткової угоди від 26.11.2019 року).

18 грудня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту №2752254, відповідно до п.п. 1 якої сторони дійшли згоди продовжити базовий період за договором про надання кредиту №2752254 від 29.09.2019 до 28.12.2019 включно (а.с. 30).

За змістом пунктів 2, 3 вказаної вище угоди, на дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 29.09.2019 по 18.12.2019 у розмірі 8370,60 грн. та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 50,00 грн.; встановлено базовий період з 29.09.2019 до 28.12.2019 року; спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставною 3%, встановлено з 29.12.2019 по 25.06.2020 включно; кінцева дата виконання договору 25.06.2020 (включно).

26 грудня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту №2752254, відповідно до .п. 1 якої сторони дійшли згоди продовжити базовий період за договором про надання кредиту №2752254 від 29.09.2019 до 07.01.2020 включно (а.с. 31).

В пунктах 3, 4 вказаної вище угоди погоджено, що на дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 29.09.2019 по 26.12.2019 у розмірі 9174,62 грн. та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 50,00 грн.; відповідно до умов додаткової угоди встановлено базовий період з 29.09.2019 по 07.01.2020 включно, встановлено спеціальний період у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3%, з 08.01.2020 до 05.07.2020 включно, кінцеву дату виконання договору 05.07.2020 року включно.

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичнини та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Договір укладено між сторонами відповідно до ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною.

Оферта (пропозиція) укласти договір розміщена на сторінці відповідача в мережі Інтернет на сайті https://alexcredit.ua. Прийняття пропозиції відбувається, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, із зазначенням в ній бажаної суми кредиту, та її підписання в порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто за допомогою аналога власноручного підпису.

Відповідач заповнила заяву з метою отримання кредитних коштів, прийняла пропозицію оферти та приєдналась до умов публічного договору щодо правил та оформлення і видачі кредитів, які підписала електронним підписом аналогом власноручного підпису, вільно прийнявши умови договору (а.с. 6, 7).

У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що вказаний вище кредитний договір (з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами) укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті кредитодавця в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Колегія також звертає увагу, що згідно змісту апеляційної скарги, відповідачка не заперечує факту укладення кредитного договору з ТОВ «Алекскредит» та отримання за його умовами кредитних коштів у користування.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором №2752254 від 29 вересня 2019 року, станом на 20 травня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 50505,91 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8445,52 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 42060,39 грн. (а.с. 12-17).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору та наявність непогашеної заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» за кредитним договором №2752254 від 29 вересня 2019 року, станом на 20 травня 2021 року, заборгованості у розмірі 50505,91 грн., а саме: 8445,52 грн. заборгованість за сумою кредиту, 42060,39 грн заборгованість по процентам за користування кредитом.

Зазначена вище заборгованість підтверджується наданим позивачем детальним щоденним розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем (а.с. 12-17).

Колегія звертає також увагу, що проценти за користування кредитом нараховувались позивачем в межах строку кредитування, який продовжувався сторонами шляхом укладення зазначених вище додаткових угод, а саме по 05 липня 2020 року (а.с. 14 зворот).

Крім того, відповідачкою визнавався розмір процентів, які вона має сплатити позивачу у період з 29.09.2019 року по 26.12.2019 року, шляхом укладення додаткових угод від 29 жовтня 2019 року (за період з 29.09.2019 по 29.10.2019 у розмірі 3345,52 грн.), від 26 листопада 2019 року (за період з 29.09.2019 року до 26.11.2019 року у розмірі 6159,57 грн.), від 18 грудня 2019 року (за період з 29.09.2019 по 18.12.2019 у розмірі 8370,60 грн.), від 26 грудня 2019 року (за період з 29.09.2019 по 26.12.2019 року в розмірі 9174,62 грн.).

Доводи апеляційної скарги про те, що сума заборгованості не відповідає вимогам ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», є безпідставними.

Частиною 1 статті 21 «Про споживче кредитування», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, встановлено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін (частина 2 статті 21 «Про споживче кредитування», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору).

Згідно змісту позовних вимог, позивач просить стягнути на свою користь, окрім тіла кредиту (фактично отримані позичальником грошові кошти), проценти за користування кредитом, які не є неустойкою.

Доказів визнання у встановленому законом порядку недійсними умов кредитного договору №2752254 від 29 вересня 2019 року, а також додаткових угод до нього, в частині визначення розміру ставок нарахування процентів за користування кредитом, суду не надано.

Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закон України «Про споживче кредитування» не містить прямої норми, яка визначає нікчемність умов кредитного договору про встановлення кредитодавцем надмірного несправедливого розміру нарахування процентів за користування кредитом.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова