ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року

м. Харків

справа № 621/1320/21

провадження №22-ц/818/1753/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року, постановлене у складі судді Вельможної І.В.

установив:

13.05.2021 АТ "Акцент-Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.09.2016 у розмірі 48 401 грн 26 к., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк».29.09.2016 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" з метою укладання кредитного договору Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а відповідно зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно з п. 2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або в певній частки у разі не виконання Клієнтом та/або Довіреною особою клієнта свої Боргових та інших зобов`язань за цим Договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.03.2020 має заборгованість у розмірі 48 401 грн 26 к., яка складається з наступного: - 14 630 грн 74 к. - заборгованість за кредитом; - 31 520 грн 52 к. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 250 грн 00 к. - штраф. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк».

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року, У задоволенні позову Акціонерного товариства "Акцент-Банк"- відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим що, хоча позивачем не доведено факту укладання договору № Б/Н від 29.06.2016 року між ним та Відповідачем однак, суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову акціонерного товариства «Акцент-банк» в частині стягнення заборгованості за кредитом. Адже відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 29.09.2016, які останнім не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в якому зазначається про користування відповідачем кредитними коштами. Проте, як вбачається із виписки по рахунку відповідача, останній платіж був здійснений ОСОБА_1 30.03.2018 в розмірі 1 000 грн. За таких обставин, момент перебігу позовної давності за вказаним кредитним договором, тобто, коли банк міг та повинен був дізнатись про порушення свого права на повернення кредиту, почався з моменту останнього платежу ОСОБА_1 по кредиту, тобто з 30.03.2018. З позовом у дійсній справі банк звернувся до суду 13.05.2021, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності про застосування якої заявлено стороною відповідача у справі. Позивач не надав суду доказів на підтвердження існування поважних причин для пропуску строку позовної давності, даний позов не підлягає задоволенню у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове.

Апеляційна скарга мотивована тим що, рішення місцевого суду постановлене з порушенням норм матеріального права. Матеріали справи містять докази того що Відповідачем було підписано кредитний договір, що є доказом того, що Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання кредиту. Суд відмовив у стягненні відсотків за користування кредиту, на підставі того що Відповідач не підписав Тарифів та Умов і Правил надання кредиту, але фактично отримав і користувався такою карткою, тож суд був зобов`язаний стягнути і відсотки передбачені умовами договору.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подавався.

Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно неправильності висновку суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строків позовної давності, тому судова колегія не надає оцінки рішення суду в зазначеній частині.

Судом встановлено, що 29.09.2016 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, в якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Зі змісту анкети-заяви вбачається, що відповідач вказав персональні дані, контакту інформацію, а також зазначив інші відомості, що характеризують його особу. (а.с. 6).

До позовної заяви позивач додав копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «АкцентБанк» та Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна».(а.с.11 зворотня сторона -12)

До позовної заяви позивачем разом з іншими документами надано копію Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «АкцентБанк» які розміщені на сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms), як невід`ємної частини спірного договору.(а.с. 6 зворотня сторна -11)

Із розрахунку заборгованості за договором № SAMABWFC3 від 09.29.2016 вбачається заборгованість за тілом кредиту 14630,74 грн., заборгованість за процентами 31520,52 грн. штраф 2250 грн .Факт отримання та користування ОСОБА_1 платіжною карткою підтверджується випискою по рахунку, в якій відображено як зняття кредитних коштів, так і погашення.(а.с.5).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку «ПАТ «АкцентБанк»»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник у борг), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АкцентБанк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «АкцентБанк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема комісія та пеня і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АкцентБанк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «АкцентБанк».

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим ПАТ «АкцентБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції правильно виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АкцентБанк», які надав банк, відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «АкцентБанк».

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19, яку суд першої інстанції вірно застосував.

Крім того встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, анкета-заява взагалі не містить домовленості про вид кредитної картки, сплату процентів за користування кредитними коштами .

Щодо відмови у задоволені позову про стягнення тіла кредиту, то в цій частині рішення суду не оскаржувалось, а тому і перегляду судом апеляційної інстанції не підлягає.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук