Справа № 408/5417/19-ц
Провадження № 2/408/529/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2022 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Станично-Луганська селищна рада Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Біловодському районному суді Луганської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Станично-Луганська селищна рада Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За вказаною позовною заявою ухвалою судді Соболєва Є.О. від 06 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 15 листопада 2021 року, проведеного на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду від 15 листопада 2021року № 283 в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, головуючим суддею у вказній справі було визначено суддю Булгакову Г.В.

Вивчивши подану позовну заяву, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.175-177 ЦПК України з огляду на настуне.

Так, ч.5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п.8 ч. 3 ст 175 ЦПК позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В позовній заяві позивач вказує на те, що вона є власником нерухомого майна а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зазначає, що даний житловий будинок належить її відповідно до договору купівлі-продажу від 14 січня 2011 року, серія ВРЕ № 458736 (9/20 частини будинку), відповідно до мирової угоди із ОСОБА_4 про передачу позивачу 1/10 частини будинку та відповідно до договору дарування на 9/20 частини житлового будинку.

Однак при вивченні позовної заяви та додатків до неї судом встановлено, що позивач додала до позовної заяви тільки копію договору купівлі-продажу від 14 січня 2011 року, серія ВРЕ № 458736 на 9/20 частини домоволодіння. В матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на іншу частину вказаного житлового будинку. Тому суд приходить до висновку, що позивач не додала до позовної заяви копії всіх документів, які підтверджують згідно законодавства право власності на нерухоме майно, що вказує на те, що позивач додала до позовної заяви не всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що є порушенням ч.5 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до частин 11-13 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. ст. 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Станично-Луганська селищна рада Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що в разі їх не усунення в цей строк заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Г.В. Булгакова