ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1089/20 Номер провадження 22-ц/814/164/22Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В. А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.,

секретар: Ряднина І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Жабківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, Лохвицької міської ради Полтавської області, треті особи: приватний нотаріус Антонова Тетяна Василівна Гадяцького районного нотаріального округу ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_2 про визначення причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановлення додаткового строку для її прийняття в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де прохав визнати причини пропуску для прийняття спадщини поважними та встановити додатковий шестимісячний строк для її прийняття в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є племінником ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,95 га, розташовану на території Жабківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Вказав, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважної причини, а саме його юридичної неосвіченості, а також відсутності документів, які б підтверджували його родинні відносини з тіткою. Крім того, тривалий час позивач не знав про смерть тітки, оскільки вона була одинокою й померла в інтернаті іншого міста. Потім позивач перебував на карантині у зв"язку з пандемією COVID-19.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 липня 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах, передбаченого законодавством, шестимісячного строку про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував факт того, що права ОСОБА_1 , як спадкоємця, виникли лише після встановлення рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року факту родинних відносин між ним та спадкодавцем ОСОБА_3 , тому перебіг строків розпочався після набрання законної сили вищевказаного судового рішення.

Окрім того вказав, що місцевим судом було неправомірно залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2

14 грудня 2021 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, позивач є племінником ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року. (а. с. 4-5)

Згідно довідки № 01-13/742 від 28.11.2019 виданої Гадяцьким геріатичним будинком-інтернатом, ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в Гадяцькому геріатичному будинку-інтернату з 13 грудня 2003 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини.

Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т.В. повідомила позивачу, що він пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду, що підтверджується листом від 26 березня 2020 року № 63 (а. с. 10)

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 60313906 від 26.05.2020, відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку про відсутність поважних причин з яких позивачем пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вказаним висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або визнання її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Твердження ОСОБА_1 , вказане в апеляційній скарзі про те, що його права як спадкоємця виникли лише після набрання законної сили рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.05.2020 про встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_3 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки воно не відповідає вищевказаним нормам закону, який передбачає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Таким чином, право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 виникло для усіх спадкоємців 21 серпня 2007 року.

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно роз`яснень, які надані Верховним Судом України в абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 717/1796/16-ц, зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц та від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц ВС вказав, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного висновку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12.

Таким чином, незнання про смерть спадкодавця як причина пропуску строку для прийняття спадщини, на яку вказує ОСОБА_1 , не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Відповідно до п. 2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, вік, наявність конфліктів між спадкоємцями, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо.

Таким чином, вказані позивачем ОСОБА_1 причини пропуску строку на прийняття спадщини, а саме його юридична неосвіченість, незнання про смерть спадкодавця, відсутність документів, які б підтверджували його родинні відносини з спадкодавцем ОСОБА_3 , перебування на карантині у зв"язку з пандемією COVID-19 не є поважними, тому місцевим судом вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Окрім того, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вказав, що місцевий суд безпідставно залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін.

Тобто, підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що ОСОБА_2 вважає себе спадкоємцем ОСОБА_3 та у цивільній справі №538/1614/19 розглядалися її вимоги з приводу спадкового майна, тому вона має юридичний інтерес у вирішенні даної справи.

Таким чином, ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 19.07.2021 було правомірно залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , оскільки рішення у даній справі може вплинути на її права щодо спадкової земельної ділянки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав будь-яких об`єктивних, достовірних та належних доказів, в тому числі і на підтвердження того, що перешкоджало йому зверненню з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а отже і поважності причин пропуску ним строку більш ніж як дванадцять років, а тому на думку колегії суддів позивач не довів підстав для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль