Провадження № 2/750/290/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Хамайко С. В., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

1. 02.12.2021 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором від 05.06.2014, що виникла станом на 01.11.2021, в сумі 13496 грн 27 коп., а також понесених судових витрат у сумі 2270 грн.

Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника.

2. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

3. Відповідач у суді позов не визнав. Він пояснив, що не укладав з позивачем кредитний договір, а звертався до останнього із заявою виключно з метою отримання банківської картки для зарахування на неї власної заробітної плати, а також платежів за послуги, які він надає як фізична особа-підприємець. Також вважає, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки в останнє відповідач користувався банківською карткою в березні 2018 року.

З наведених у сукупності обставин просив у задоволенні позову відмовити.

4. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі поданої відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.06.2014 позивач надав відповідачеві в користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15000 грн на картковий рахунок (далі по тексту Заява, а.с. 39-72). Посилаючись на те, що Заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що діяли станом на день підписання Заяви, в сукупності складають умови кредитного договору, який відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 01.11.2021 в сумі 13496 грн 27 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту.

5. Розмір заборгованості відповідача підтверджується складеним позивачем розрахунком (а.с. 12-20), правильність якого нічим по справі не спростовано.

6. Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Кодексу).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Кодексу).

За змістом статті 634 Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідача ознайомленоз Умовами і Тарифамиі, що він погодився з ними підписуючи Заяву. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи банку не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Таким чином, предявлений позов грунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

7. Керуючись статтями 81, 141, 258, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-д; ) заборгованість у сумі 13496 грн 27 коп. і 2270 грн у відшкодування судових витрат, а всього 15766 грн 27 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення.

Суддя В. О. Коверзнев