Справа № 317/1403/20
Провадження № 2/317/18/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Вакуленко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Запорізький районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) та ОСОБА_3 ) про стягнення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна, який обґрунтований наступним.

В період з 25.07.1996 по 02.01.2007 позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02 лютого 2016 року по справі № 317/3470/15-ц (з урахуванням рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року) з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання спільної повнолітньої доньки сторін в розмірі 1/6 частини доходу позивача, починаючи з 02 листопада 2015 року і до закінчення донькою навчання.

Виконавчий лист по вказаній справі поданий на виконання до Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), яким розпочате виконавче провадження № 50867706.

З відповіді на адвокатський запит, який був отриманий 20 грудня 2019 року, позивач дізнався, що його донька ОСОБА_3 30 червня 2017 року була відрахована з навчального закладу в зв`язку з закінченням навчання. За заявою позивача органом ДВС 26 лютого 2020 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50867706.

В цей же день державним виконавцем було подано розрахунок заборгованості № 9055/2, відповідно до якого переплата позивача за аліментами, які сплачувались після 30 червня 2017 року і до моменту, коли позивач дізнався про закінчення донькою навчання, становить 24656,24 грн.

Оскільки переплачені аліменти сплачувались позивачем не добровільно, а шляхом вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50867706, а відповідач, достовірно знаючи, що правова підстава для отримання нею аліментів відпала після закінчення донькою навчання, продовжувала їх отримувати, позивач вважає наявними підстави для повернення йому відповідачкою безпідставно набутих грошових коштів відповідно до приписів статті 1212 ЦК України. Зазначив, що стосунків з донькою він не підтримує, тому він не знав, що вона закінчила навчання.

Сторони до суду не з`явились, що, враховуючи спрощений порядок даного провадження та надання сторонами до суду всіх доказів, які вони вважали за потрібне, не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів.

Відповідачем відзив до суду не надсилався, однак подавалось клопотання про витребування доказів, яке було задоволено. З витребуваними доказами відповідач ознайомилась в суді.

Третьою особою Запорізьким районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та про прийняття рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилась, будь-яких заяв не подала.

Дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія Рішення Запорізького районного суду Запорізької області по справі № 317/3470/15-ц від 02 лютого 2016 року, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання спільної доньки сторін, яка продовжує навчання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.11.2015 та до закінчення дитиною навчання до 30.06.2017. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 7, 8).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року змінено: зменшено частку заробітку (доходу) з 1/4 до 1/6 та обумовлено граничний строк стягнення аліментів досягненням донькою сторін ОСОБА_3 23 років (а.с. 9, 10).

Постановою старшого державного виконавця Ігнатченко М.В. від 10 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 50867706 звернуто стягнення на доходи боржника (а.с. 11).

В матеріалах справи міститься копія відповіді на запит адвоката Завгородньої В.В. від Київського інституту бізнесу та технологій за вих. № 394/19 від 20.12.2019, з якої вбачається, що ОСОБА_3 відрахована з навчального закладу в зв`язку з закінченням навчання 30 червня 2017 року (а.с. 12).

Постановою державного виконавця Строган А.В. від 26 лютого 2020 року виконавче провадження № 50867706 закінчено через закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення та в зв`язку з відсутністю заборгованості по платежам, що охоплюються цим виконавчим провадженням (а.с. 13).

В цей же день державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості № 9055/2, в якому констатовано наявність переплати ОСОБА_3 по виконавчому провадженні № 50867706 в сумі 24 656,24 грн. (а.с. 14).

Проаналізувавши вказаний розрахунок, суд констатує наступне.

Право на отримання аліментів від позивача ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 мала з дня, зазначеного в судовому рішенні (02 листопада 2015 року) і до дня фактичного закінчення спільною донькою сторін ОСОБА_3 , навчання, тобто до 30 червня 2017 року.

За цей період згідно до вказаного розрахунку було нараховано аліменти в сумі 5689,38 грн. Ця сума отримана шляхом сумування помісячних нарахувань.

За період з грудня 2017 року по лютий 2020 року відповідачем на користь позивача перераховано грошові кошти в сумі 24 656,24 грн. (що підтверджується й матеріалами справи а.с. 61-63, 119, 121, 124, 125, 127-132, 165, 169-171, 173, 174, 188).

Таким чином, фактична переплата позивача ОСОБА_3 за аліментами по виконавчому провадженні № 50867706 становить різницю між фактично сплаченою ним сумою у 24 656,24 грн. та сумою у 5689,38 грн., які він мав сплатити за період з листопада 2015 року по червень 2017 року (включно). Ця різниця становить 18 966,86 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В даній справі відповідач ОСОБА_2 отримувала від позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання спільної доньки до закінчення нею навчання (як зазначено в рішенні суду про стягнення аліментів). Починаючи з 01 липня 2017 року правова підстава для отримання нею аліментів від ОСОБА_3 відпала.

Враховуючи те, що після 30 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 , достовірно знаючи про закінчення донькою навчання, продовжувала протягом двох з половиною років отримувати від позивача аліменти, які стягувались з нього на підставі постанови державного виконавця, та не повідомила ані виконавця, ані позивача про наявність підстав для закінчення стягнення аліментів, суд вважає відсутніми в цій справі підстави, визначені статтею 1215 ЦК України, які обумовлюють неповернення безпідставно набутого майна.

За вказаних обставин позов підлягає задоволенню частково в розмірі надмірно стягнутих в межах виконавчого провадження № 50867706 аліментів.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) про стягнення безпідставно набутого майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 966 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 86 копійок в рахунок повернення безпідставно набутих коштів.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 646 (шістсот сорок шість) гривень 79 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 24 серпня 2022 року.

Суддя В.В. Нікітін