Провадження № 2-н/219/119/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Погрібна Н.М., розглянувши матеріали справи наказного провадження за заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості,

встановив:

17.12.2021 р. АТ «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» звернулось до суду з заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з водопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з липня 2019 р. по листопад 2021 р., в розмірі 2252,91 грн., а також, суму судового збору в розмірі 227 грн.

Відповідно до вимог ЦПК України суддя звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання боржників щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно довідки, яка надійшла 13.01.2022 року на запити суду з відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Соледарської міської ради, в картотеці реєстраційного обліку відділу відсутні відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому, докази щодо права власності на будинок АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до ч. п. 8 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Статтею 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що відсутні докази виникнення або порушення права грошової вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161,165, 167 ЦПК України,

ухвалив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Лиманська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості.

Роз`яснити заявнику, щовідмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М.Погрібна