СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/410/22

пр. № 2-о/759/194/22

17 січня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

за участю представника заявниці ОСОБА_1 ;

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що її колишній співмешканець - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зловживає спиртними напоями та застосовує щодо неї психологічне та фізичне насильство.

Зазначає, що вона та ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця разом із донькою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить заявниці на праві власності.

Так, 04.01.2022р. ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння прибув до житла заявниці з метою привітати дитину з минулим днем народження та заявивши, що йому нема де переночувати вирішив залишитись на ніч, незважаючи на заперечення заявниці. Вказує, що ОСОБА_2 почав себе поводити агресивно та вдарив заявницю кулаком в обличчя, в результаті чого та втратила свідомість. Лише, близько 6:00 год. ранку, прийшовши до тями, заявниця змогла примусити ОСОБА_2 покинути її помешкання.

Крім цього зазначає, що ОСОБА_2 неодноразово проникав на територію житла заявниці ОСОБА_3 , перелізаючи через паркан.

Посилаючись на викладене, заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

1) заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) заборонити ОСОБА_2 наближатись на 50 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 , а саме: ДНЗ № 95 за адресою: 03162, м. Київ, бул. Ромена Роллана, 4-А та місця реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею;

4) заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

У судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви про видачу обмежувального напису не заперечував, проте зазначив, що заявниця запрошує його до свого житла за власною ініціативою, крім того, жодних насильницьких дій по відношенню до дитини він не вчиняв.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 8).

Згідно талону-повідомлення № 1125 до Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві прийнято заяву ОСОБА_3 про те, що 4.01.2022р. о 20.00год. по АДРЕСА_4 гр. ОСОБА_2 , 1970р. народження наніс тілесні ушкодження (а.с. 14). З довідки Київської міської клінічної лікарні № 12 вбачається, що ОСОБА_3 6.01.2022р. зверталась в приймальне відділення щелепно-лицевої хірургії № 2, діагноз: перелом н/щелепи в ділянці лівого виросткового поростку (а.с. 15).

Відповідно до консультативного висновку від 6.01.2022р. ОСОБА_3 встановлено діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій в ділянці нижньої щелепи зліва (а.с. 16).

В судовому засідання ОСОБА_2 не заперечив факту спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_3 4.01.2022року.

Також 17.01.2022 року представником заявниці було долучено до матеріалів справи аудіо та відеозаписи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 неоднократно намагався потрапити до житла заявниці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 33).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Суд вважає, що наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви та за письмовими клопотаннями доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці в частині видачі обмежувального припису на встановлення заборони наближатися, спілкуватися та переслідувати заявницю ОСОБА_3 . Також судом приймаються до уваги та проведено оцінку ризиків у поведінці кривдника ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , як особи, постраждалої від домашнього насильства в сім`ї.

У той же час заявниця не надала жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства по відношенню до їх дитини в розумінні Закону, а судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ризиків настання насильства у майбутньому, тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині видачі обмежувального припису відносно спільної дитини заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини а саме: вчинення домашнього насильства зокрема у формі намагання проникнути в житло заявниці в нетверезому стані та спричинення тілесних ушкоджень, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви в цій частині та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

1) заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись до нього менш ніж 50 метрів;

2) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею;

3) заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави. Копію рішення направити до Святошинського районного відділу поліції ГУ НП України в м. Києві для взяття на профілактичний облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Подільським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 12.03.2014 року).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів.

Суддя Т.В. Кириленко