Ухвала

20 cічня 2022 року

м. Київ

справа № 180/1633/17

провадження № 61-21276ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року позов задоволено. Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 виділено будівлі та споруди, згідно відомостей витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36480431 від 20 квітня 2015 року, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0928 га кадастровий номер :01:015:0149, цільове призначення 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме: житловий будинок літера «Б» 1978 року побудови, погріб літера «В» 1978 року побудови, літній душ літера «Г» 1979 року побудови, вбиральня літера «Д» 1979 року побудови, літня кухня літера «Ж» 1992 року побудови. ОСОБА_2 виділено будівлі та споруди, згідно відомостей витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34677426 від 02 липня 2012 року, розташовані на іншій частині земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , якою фактично користується ОСОБА_2 , та яка не є сформованою відповідно до вимог земельного законодавства, а саме: житловий будинок літера «Е» (готовністю 36%).Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 улаштувати необхідні інженерно-технічні заходи, які перешкоджають стіканню атмосферних опадів з крівель і карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у домоволодінні АДРЕСА_1 та вважати належними на праві особистої приватної власності. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 грудня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Скарга подана ізпропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Так, відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Встановлено, що копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року заявник отримав 23 листопада 2021 року, після чого протягом тридцяти днів оскаржив її у касаційному порядку.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе його поновити.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 916,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору

у встановленому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви про поділ майна ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у вересні 2017 році та заявляв одну позовну вимогу немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.

Так, ОСОБА_1 просив поділити між ним та ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_1 та виділити: ОСОБА_1 - в цілому житловий будинок, позначений на плані літерою «Б», погріб, позначений на плані під літерою «В», літній душ, позначений на плані літерою «Г», туалет, позначений на плані літерою «Д», літню кухню, позначену на плані під літерою «Ж», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 - в цілому недобудований житловий будинок готовністю 36%, позначений на плані під літерою «Е», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також просив припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у домоволодінні АДРЕСА_1 та вважати належними на праві особистої приватної власності.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640,00 грн; 3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 4 800 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (відсутнє визначення вартості об`єкту нерухомого майна), тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі з урахуванням сплаченої суми судового збору.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко