Справа № 489/97/22
Провадження №4-с/489/9/22
УХВАЛА

12 січня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якої просить постановити рішення про зняття арешту з майна ОСОБА_2 , який був її чоловіком та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що вказаний арешт було накладено в ході виконання виконавчого провадження № 25560286 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 6 577,60 грн.

Суб`єктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС регламентується нормами Цивільного процесуального кодексу України і Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом цієї норми право на звернення із скаргою до суду мають лише сторони виконавчого провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, пунктів 6, 8 частини третьої статті 18 цього закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених даним законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право накладати арешт на майно боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, котра вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно частин першої, другої статті 74 цього закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено можливість подання скарги на дії ДВС особою, яка не є стороною виконавчого провадження, в прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 447 ЦПК України, суд

ухвалив:

В прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 12.01.2022.

Суддя Г.А. Микульшина