ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/3899/21

Головуючий у першій інстанції Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/170/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: АТ «Чернігівгаз»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2021 року у справі за позовом АТ «Чернігівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз» про зобов`язання здійснення аудиторської звірки і перерахунку витрат природного газу,

місце ухвалення судового рішення м. Чернігів,

час проголошення рішення суду 13 год. 50 хв.

У С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року АТ «Чернігівгаз» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 36 907,47 грн. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 являється споживачем природного газу, який надається до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Через виниклу заборгованість 13 червня 2018 року відповідачці було припинено газопостачання відповідно до акту № 232 на відключення подачі газу шляхом опломбування запірної системи номерною пломбою № С41265849. Правомірність складення акту підтверджено рішенням суду у справі № 751/1469/20, яке набрало законної сили.

Представник товариства зазначав, що 30 січня 2020 року працівниками АТ «Чернігівгаз» у будинку відповідачки було виявлено та зафіксовано відповідним актом про порушення факт несанкціонованого відновлення газоспоживання, а саме, зрив пломби на вводі. Указаний акт у подальшому було розглянуто на засіданні комісії АТ «Чернігівгаз» та розраховано вартість об`єму газу, необлікованого внаслідок допущення споживачем несанкціонованого відбору природного газу, яка в добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачена.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до АТ «Чернігівгаз», в якому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок спожитого природного газу по об`єкту на основі показань лічильника газу, вказаних нею у платіжних документах у період з 01 липня 2015 року по 30 січня 2020 року та витребувати докази здійснення підготовки та виконання робіт по припиненню газопостачання об`єкта станом на 09 лютого 2018 року та 13 червня 2018 року.

У мотивування заявлених вимог зазначала, що є побутовим споживачем послуг з газопостачання за місцем свого проживання. За період з 01 липня 2015 року по 30 січня 2020 року контрольне зняття показів лічильника здійснювалося представниками АТ «Чернігівгаз» лише двічі. У зазначений проміжок часу вона сплачувала за фактично спожитий газ за показами лічильника у платіжних квитанціях, проте відповідач проводив нарахування, беручи до уваги планові обсяги споживання газу, у зв`язку з чим штучно створив заборгованість.

Указувала, що на її неодноразові звернення до відповідача та на Гарячу урядову лінії, АТ «Чернігівгаз» провело звірку, але у здійсненні відповідного перерахунку за спожитий природний газ відмовило.

Вважала сфальсифікованим складений 13 червня 2018 року акт, оскільки фактично роботи по відключенню газопостачання не проводились, у зв`язку з чим оскаржувала указаний акт в судовому порядку. У той же час, з наданої УПСЗН Новозаводського району інформації вбачається, що відключення газопостачання у її господарстві було проведено 09 лютого 2018 року, що суперечить матеріалам справи. Крім того, через прострочену заборгованість їй припинено призначення житлової субсидії.

Наголошувала на тому, що складання акту від 13 червня 2018 року здійснено з метою подальшого звинувачення її в несанкціонованому відновленні газопостачання, що зумовило донарахування за «необлікований» об`єм газу, у той час як фактично спожитий нею за показами лічильника обсяг газу у період з 13 червня 2018 року до 30 січня 2020 року (виявлення порушення) є набагато меншим, ніж донараховано АТ «Чернігівгаз».

Рішенням від 15 вересня 2021 року Новозаводський районний суд м. Чернігова позов АТ «Чернігівгаз» задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 36 907,47 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз» про зобов`язання здійснення аудиторської звірки і перерахунку витрат природного газу відмовив. Вирішив питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповноту дослідження наявних доказів та встановлення фактичних обставин справи, просить дослідити мотив складання акту про порушення № 216 від 30 січня 2020 року та докази його спростування за фактом фальсифікації, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Чернігівгаз».

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що фактичного відключення газопостачання на об`єкті споживача 13 червня 2018 року не відбувалося, акт № 232 від 13 червня 2018 року складено з грубим порушенням вимог Кодексу ГРМ, Правил постачання природного газу та Типового договору.

Скаржниця зазначає, що відповідач умисно відмовляється провести звірку обсягів спожитого/розподіленого природного газу за даними оператора ГРМ, які є відмінними від даних обсягів, указаних нею у платіжних документах за показами лічильника газу, на підставі якої постачальник мав би змогу перерахувати суму надходжень оплати за фактично спожитий об`єм газу, що автоматично спростувало б наявність у неї боргу та усунуло б необхідність так званого «припинення» газопостачання. Вважає, що позивач ввів суд в оману, запевняючи, що дані споживача звірені і враховані, та надав розрахункові дані планового визначення обсягів, тобто враховані дані споживача не за фактичними щомісячними показниками лічильника, а по формулі розрахунку планового розподілу об`єму газу.

Відповідачка наголошує на тому, що опломбування її газового стояка 13 червня 2018 року не проводилося, пломба була лише списана на складі товариства, докази навішування пломби в її будинку відсутні, отже є незрозумілим висновок позивача про порушення шляхом знищенням неіснуючої пломби для несанкціонованого відбору газу. ОСОБА_1 наполягає на фальсифікації акту про виявлене порушення від 30 січня 2020 року та стверджує, що акту від 13 червня 2018 року у день його складання вона не отримувала, а контрольне зняття показів приладу обліку газу її особистим підписом не засвідчувалося.

На її переконання, саме недотримання позивачем положень п. 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, якими передбачено проведення контрольного зняття показів лічильника газу один раз на півроку, стало підставою для розбіжностей у фактично спожитому і оплаченому об`ємі природного газу, подальшої відмови у здійсненні перерахунку обсягів розподіленого природного газу по об`єкту та незаконного нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу.

Указує, що фактичні об`єми спожитого газу у будинку та об`єми газу, які передає оператор ГРМ до ТОВ «Чернігівгаз Збут» для виставлення споживачам рахунків на оплату, суттєво відрізняються, що зумовило виникнення штучної заборгованості та незаконного нарахування коштів з подальшим відключенням будинку від газопостачання та, як наслідок, позбавило її права на отримання субсидії.

У наданому відзиві АТ «Чернігівгаз», заперечуючи проти доводів апеляційної скарги та вважаючи судове рішення законним і обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник товариства зазначає, що аргументами незаконності складеного акту про порушення № 216 від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 зазначає відсутність відключення газопостачання до її будинку 13 червня 2018 року, проте, при розгляді справ № 751/5797/18 та № 751/1469/20 судами першої та апеляційної інстанції встановлено та доведено належними доказами факт правомірного та фактичного припинення 13 червня 2018 року газопостачання до господарства ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а отже ця обставина, в контексті ч. 4 ст. 82 ЦПК України, у даній справі доказуватися не повинна.

Указує, що право представників Оператора ГРМ складати акти про порушення у разі виявлення відповідних порушень прямо передбачена нормами Кодексу ГРМ, а відповідачка у даному випадку відповідно до п.п. 3 п. 2 ст. 13 ЗУ «Про ринок природного газу» та п.п. 5 п. 7.4 Типового договору розподілу природного газу була зобов`язана не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Акт про порушення № 216 від 30 січня 2020 року, яким зафіксовано факт несанкціонованого відновлення газоспоживання, складено з дотриманням п. 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме, підписано трьома представниками Оператора ГРМ, а відмова споживача від підпису акту підтверджується проведеною відеозйомкою.

Позивач стверджує, що надані скаржницею до апеляційної скарги лист-відповідь ТОВ «Чернігівгаз Збут», відповідь НКРЕКП та примірник позовної заяви ТОВ «Чернігівгаз Збут» не стосуються та не спростовують заявлених первісних позовних вимог стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, враховуючи те, що ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду в частині вирішення судом заявлених нею вимог за зустрічним позовом.

Ухвалою від 30 листопада 2021 року Чернігівський апеляційний суд призначив до розгляду дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 22 грудня 2021 року о 10 год (т. 2 а.с. 28). У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачки про дату та час розгляду справи, слухання справи було відкладено на 12 січня 2022 року о 9 год 15 хв. (т. 2 а.с. 30).

Порядок направлення судових повісток та повідомлень визначено ст. 128 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 5 даної норми судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

За правилами ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Судова повістка на ім`я ОСОБА_1 про виклик у судове засідання, призначене на 12 січня 2022 року о 9.15, була надіслана 23 грудня 2021 року на адресу відповідачки: АДРЕСА_1 , яка зазначена нею як у зустрічному позові, так і в апеляційній скарзі, та за якою остання зареєстрована. Поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 повернулось неврученим з довідкою відділення поштового зв`язку про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 2 а.с. 32).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України та наведених обставин вважається належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Чернігівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, суд першої інстанції указав, що законність складеного представниками оператора ГРМ акту про порушення № 216 від 30 січня 2020 року, яким зафіксовано факт несанкціонованого відновлення газоспоживання, та розмір заявлених збитків відповідачкою в ході розгляду справи не спростовано.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз», районний суд, з урахуванням преюдиційного рішення у справі № 751/5797/18, виходив з того, що позивачем на підтвердження доводів свого позову належних та допустимих доказів суду не надано.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржується, тому, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вимог АТ «Чернігівгаз», оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з розподілу природного газу з метою використання його для власних потреб на підставі Типового договору розподілу природного газу, який затверджено постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2948. Наведені обставини відповідачкою не оспорюються.

17 грудня 2015 року між ПАТ «Укртрансгаз» (оператором) та ПАТ «Чернігівгаз» (замовником) було укладено договір транспортування природного газу № , відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (т. 1 а.с. 46-51).

Постановою НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 807 ПАТ «Чернігівгаз» було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу природного в межах території міста Чернігова та Чернігівської області (т. 1 а.с. 10).

АТ «Чернігівгаз» являється оператором газорозподільної системи, яке є юридичною особою, державна реєстрація якої проведена 08 жовтня 2004 року, одним із видів економічної діяльності є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 17-18).

13 червня 2018 року на підставі акту № 232 на відключення подачі газу представниками АТ «Чернігівгаз» було припинено газопостачання до газифікованого будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 шляхом опломбування вводу номерною пломбою № С 41265849 (т. 1 а.с. 19). В акті указані кінцеві показники лічильника 50084,7.

Вважаючи даний акт незаконним, ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Чернігівгаз», вимогами якого були: визнання протиправним та скасування акту на відключення газу № 232 від 13 червня 2018 року; зобов`язання провести звірку та перерахунок заборгованості за період з 01 липня 2015 року до 13 червня 2018 року; зобов`язання підключити за власний рахунок до газорозподільної системи газове обладнання житлового будинку АДРЕСА_1 .

30 січня 2020 року за адресою проживання відповідачки представниками АТ «Чернігівгаз» виявлено та зафіксовано факт несанкціонованого відновлення газоспоживання. По факту виявленого порушення було складено акт про порушення № 216 від 30 січня 2020 року, яким зафіксовано порушення п.п. 2 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС несанкціоноване відновлення газоспоживання шляхом зриву пломби на вводі. Показання лічильника становили 51234,99 (т. 1 а.с. 32-33). Під час виявлення порушення проводилась відеозйомка. У акті зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 25 лютого 2020 року о 10 год за адресою: м. Чернігів, пр-кт Миру, 53, кабінет № 1. У разі неявки на засідання комісії цей акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи. Ознайомитися з актом та підписати його ОСОБА_1 відмовилася.

Цього ж дня складено акт № 51 на відключення подачі газу по АДРЕСА_1 з підстав порушення споживачем ПБСГУ, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації. Відповідачка ознайомилась з актом та отримала його копію, про що свідчить її особистий підпис (т. 1 а.с. 36).

25 лютого 2020 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення по АТ «Чернігівгаз» було вирішено питання про нарахування необлікованих об`ємів природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 (справа № 16) у зв`язку з виявленням порушень Кодексу ГРС, що підтверджується протоколом засідання комісії № 13 (т. 1 а.с. 37-39). З протоколу засідання вбачається, що відповідачка присутньою на засіданні не була.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу споживача ОСОБА_1 , абонентський рахунок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у період з 30 липня 2019 року по 29 січня 2020 року становить 36 907,47 грн (т. 1 а.с. 40, 41).

З метою досудового врегулювання спору 04 березня 2020 року (згідно з інформацією відділення Укрпошта) на адресу ОСОБА_1 позивачем направлено повідомлення про необхідність сплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 36 907,47 грн (т. 1 а.с. 42-44), проте відповідачкою завдані збитки у добровільному порядку не сплачені.

Рішенням від 14 вересня 2020 року Новозаводський районний суд м. Чернігова відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз» про захист прав споживачів, вимогами якого були: визнання протиправним та скасування акту на відключення газу № 232 від 13 червня 2018 року; зобов`язання провести звірку та перерахунок заборгованості за період з 01 липня 2015 року до 13 червня 2018 року; зобов`язання підключити за власний рахунок до газорозподільної системи газове обладнання житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 20-26).

Дійшовши такого висновку, суд першої інстанції послався на недотримання позивачкою вимог стосовно щомісячної передачі фактичних показів лічильника, її заборгованість за оплату послуг з газопостачання встановлена судовим рішенням, про відключення від газопостачання її було попереджено відповідно до вимог чинного законодавства, яке, у свою чергу, не вимагає обов`язкової присутності споживача під час здійснення заходів щодо припинення йому газопостачання. Указане рішення постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 березня 2021 року залишено без змін (т. 1 а.с. 27-31).

Звернувшись з позовом про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, АТ «Чернігівгаз» зазначало про те, що відповідачка, являючись споживачем природного газу по АДРЕСА_1 , здійснила несанкціоноване відновлення газоспоживання шляхом зриву пломби № С41265849 на вводі, у зв`язку з чим природний газ споживався, але не обліковувався. Відшкодувати вартість об`єму газу, необлікованого внаслідок допущення несанкціонованого відбору природного газу в розмірі 36 907,47 грн, у добровільному порядку ОСОБА_1 не погоджується.

У зустрічному позові ОСОБА_1 заперечувала факт поновлення газопостачання, указуючи, що відключення газопостачання не відбувалось, а АТ «Чернігівгаз» внаслідок непроведення періодичного контрольного зняття показів лічильника газу умисно не враховує для розрахунку фактично спожитий обсяг природного газу, і без належних на те підстав визначає спожиті об`єми газу на рівні планового місячного об`єму споживання за відповідний період.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У відповідності до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (Кодекс ГРМ) та ЗУ «Про ринок природного газу».

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Типовий договір розподілу природного газу, що затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, є публічним та регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів.

Відповідно до п. 1.2. типового договору його умови розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодексу ГРМ, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

За змістом абз. 3 п. 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Згідно з абз. 1 п. 4 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ пломбування та роз-пломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу.

У п. 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ визначено, що несанкціонованим відновленням газоспоживання є виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 ст. 13 ЗУ «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Аналогічна норма міститься і в п.п. 5 п. 7.4 Типового договору розподілу природного газу, який регулює правовідносини між АТ «Чернігівгаз» (Оператор ГРМ) та відповідачкою.

Як зазначено у п.п. 2 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання.

У разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення (п. 2 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ).

За приписами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода передбачено, що завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ «Чернігівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу ґрунтується на обставинах справи та відповідає вимогам закону.

Так, за матеріалами справи встановлено, що відповідно до типового договору розподілу природного газу ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який постачається до будинку, у якому встановлений лічильник газу, за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з несвоєчасним та неповним виконанням споживачем зобов`язань по оплаті за спожитий природний газ виникла заборгованість, яка станом на 12 червня 2018 року становила 13 257,71 грн. Оскільки погасити наявну заборгованість у добровільному порядку ОСОБА_1 не погоджувалась, 13 червня 2018 року газопостачання до господарства відповідачки було припинено шляхом опломбування вводу номерною пломбою, що зафіксовано відповідним актом.

Наявність указаної заборгованості ОСОБА_1 оспорювала, звернувшись з позовом, у якому просила скасувати борг за планово нарахований об`єм природного газу, врахувавши оплату за фактично спожитий газ за показами лічильника газу з урахуванням наданої субсидії та поновити призначену на лютий, березень 2018 року субсидії та не надану внаслідок безпідставно нарахованого боргу за спожитий газ.

Рішенням від 22 березня 2019 року Новозаводський районний суд м. Чернігова відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Чернігівгаз Збут» про захист прав споживачів, указавши, що позивачка щомісяця не передавала дані про об`єм (обсяг) спожитого газу протягом розрахункового періоду, при цьому передані нею показники лічильника та зазначені показники при проведенні оплати, а також контрольні показники були враховані відповідачем при проведенні розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 84-88). З таким висновком погодився і Чернігівський апеляційний суд, залишивши своєю постановою від 05 липня 2019 року рішення суду першої інстанції без змін (т. 1 а.с. 123-134).

Законність складеного акту про відключення подачі газу № 232 від 13 червня 2018 року та правомірність дій АТ «Чернігівгаз» під час його складання підтверджено рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2020 року, яке набрало законної сили. Під час розгляду справи суд перевірив та відхилив доводи позивачки про те, що припинення газопостачання, пломбування та складання акту № 232 проводилося без її участі та без додаткового попередження, зазначивши про те, що про необхідність погашення наявної заборгованості та можливе припинення газопостачання ОСОБА_1 була повідомлена у відповідності до вимог п. 17 Правил постачання природного газу (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), проте жодних дій щодо погашення боргу не вчинила, а Правила постачання природного газу та Кодекс ГРМ покладають на споживача обов`язок надати безперешкодний доступ та не зобов`язують бути присутньою під час здійснення заходів щодо припинення подачі газу.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди відповідачки з нарахованою заборгованістю за спожитий газ та незаконністю (фальсифікацією) складеного акту про відключення подачі газу від 13 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав про особливості застосування інституту преюдиції.

Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 922/643/19). При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 916/1041/17).

Оскаржуючи дане судове рішення, ОСОБА_1 , як правильно зазначив позивач, намагається переглянути ті обставини, які були встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, тобто аргументи заявниці зводяться до їх переоцінки. Оскільки наявність заборгованості за спожитий газ та законність складеного акту на відключення подачі газу від 13 червня 2018 року вже встановлені судовими рішеннями, з урахуванням наведеного вище та в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, на які посилається скаржниця в апеляційній скарзі, доказуванню при розгляді даної справи не підлягають.

Факт несанкціонованого відновлення газоспоживання після відключення ОСОБА_1 не спростовано, отже є правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачки на користь АТ «Чернігвігаз» вартості необлікованого об`єму природного газу у сумі 36 907,47 грн.

Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий: Судді: