Справа № 478/1004/21 Провадження № 2/478/10/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
за участі :
секретаря судового засідання Луговської А.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Задерецького В.А.,
представника третьої особи Вознік С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області, Казанківська селищна рада Миколаївської області, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Іллінський О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області, Казанківська селищна рада Миколаївської області, про визначення місця проживання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з відповідачем ОСОБА_3 являються батьками малолітніх дітей: дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується їх свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . В період з 2004 року до 2015 року він з відповідачкою проживали однією сімєю , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку, який належить на праві власності батькові позивача - ОСОБА_6 . Вони проживали у вказаному будинку без реєстрації місця проживання і з ними у вказаному будинку проживали також їхні малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2015 році відповідачка ОСОБА_3 з дітьми переселилась з даного житлового будинку до квартири АДРЕСА_2 частина якої належить їй на праві власності у відповідності до свідоцтва про право власності серії СТВ № 37 від 19.06.2018 року. Влітку 2020 року відповідачка взяла дітей, пояснивши йому, що з дітьми їде на кілька днів у гості до її знайомих, про місце проживання яких вона йому не повідомила. Через деякий час відповідачка у телефонній розмові йому повідомила, що знаходиться у Миколаївській області, де купила будинок, у якому проживає разом з дітьми. Пізніше йому стала відома точна адреса місця проживання їх дітей з відповідачкою, а саме це АДРЕСА_3 . Він також дізнався, що відповідачка створила сім`ю з іншим чоловіком, з яким чекають спільну дитину, де проживають також їх діти. Будинок, де вони проживають, має одну житлову кімнату, не газифікований, підлога у будинку відсутня, ванна кімната відсутня.Крім цього, у с. Нова Висунь відсутня школа, у зв`язку з чим малолітні діти вимушені відвідувати школу, яка знаходиться у сусідньому селі на відстані близько 15 кілометрів. При цьому, відповідачка та її співмешканець офіційно не працюють, відповідачка живе за рахунок аліментів, а її співмешканець підробляє тимчасовими заробітками в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області . З червня 2021 року і до кінця серпня діти проживали з ним за місцем його проживання в квартирі .В кінці літа 2021 року приїхала до нього відповідачка і забрала в нього молодшу доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а старшу доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишила проживати з ним, оскільки вона в катигорічній формі відмовилася їхати з матірю за теперішнім її місцем проживання у Миколаївській області, оскільки її ображає співмешканець матері. Зараз старша донька ходить до школи і навчається у 6 Б класі Узинської загальноосвітньої школи №2, дитина проживає з позивачем і повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. Він за рішенням суду сплачує аліменти на дітей, працює, має стабільний дохід, заборгованості по аліментам у нього немає і весь час надає матеріальну допомогу на утримання дітей і цікавиться інтересами дітей. При цьому, він не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та обов`язків щодо їхніх дітей. Оскільки відповідачка у телефонній розмові з ним нагадала, що має намір забрати дітей до свого місця проживання у Миколаївській області, тобто, питання постійного місця проживання дітей між ним та відповідачем не вирішене, вимушений був звернутися зі вказаним позовом до суду для визначення місця проживання неповнолітніх дітей з ним, за його місцем проживання.
Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позові та просили їх задовольнити частково і визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , за якою проведено акт обстеження житлово-побутових умов проживання і згідно нього зроблений висновок органу опіки та піклування Узинської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Узинської міської ради від 25.10.2021 року № 128 , який прийнятий виключно в інтересах дітей, про визначення місця проживання дітей з батьком ОСОБА_1 .
Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову позивачу з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Казанківської селищної ради Миколаївської області при ухваленні рішення просив покладатися на розсуд суду, також просила врахувати висновок служби у справах дітей.
В судове засідання відповідач не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку, поважності причин неявки суду не надала .
Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності законного представника батька та педагога пояснила, що вона хоче проживати разом з батьком, оскільки мати її ображає та б`є по руках.
Свідок ОСОБА_6 в судовому зазіданні пояснив, що він є батьком позивача і його доньки є його онучками. Його син та відповідачка з 2004 року по 2015 рік проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в будинку, який йому належить за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання. Разом з ними у будинку проживали їхні діти, його онучки, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У 2015 році вони розійшлись і відповідачка переселилась з його будинку до квартири АДРЕСА_5 , за місцем своєї реєстрації. З червня місяця і все літо онучки проживали з ним, бабусею і батьком в їх квартирі , за адресою: АДРЕСА_4 . В кінці літа 2021 року приїхала відповідачка і забрала у них молодшу онучку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а старшу онуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишила проживати з ними, оскільки вона в катигорічній формі відмовилася їхати з матір`ю за теперішнім її місцем проживання у Миколаївську область, оскільки її ображає співмешканець матері. Зараз старша онучка ходить до школи , дитина проживає з ними і повністю знаходиться на утриманні батька, а вони з бабусею допомагають сину в утриманні та вихованні онуки, яка всім забезпечена і у якої є належні умови для її проживання, навчання та виховання. Весь час його син надає матеріальну допомогу, сплачує аліменти на утримання онучок і цікавиться їх інтересами . При цьому, він не має наміру перешкоджати відповідачу в спілкуванні з онукою, а також він та його дружина не заперечують. щоб онучки проживали з разом з ними.
Вислухавши пояснення сторін по справі, думку малолітньої дитини , свідка, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітніх дітей , дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується їх свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
У відповідності до ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до вимог ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
При цьому, рішення органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, а має рекомендаційний характер.
Положення ч.1 статті 161 Сімейного кодексу України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
З висновку органу опіки та піклування Узинської міської ради щодо визначення місця дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Узинської міської ради від 25.10.2021 року № 128 вбачається, що фахівцем із соціальної роботи КУ «Центр з надання соціальних послуг» проведена бесіда з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що з літа 2021 року проживає та надалі бажає проживати разом із батьком ОСОБА_1 . Малолітня ОСОБА_4 , з 01.09.2021року навчається у 6-Б класі Узинської загальноосвітньої школи № 2. Наразі, у зв`язку з карантинними заходами, дівчина шкільні гуртки не відвідує. Дівчинка дисциплінована, доручення виконує сумлінно. Батько цікавиться поведінкою дитини. Розглянувши надані документи щодо умов проживання дитини, матеріали позову, враховуючи рішення Комісії, (протокол № 8 від 19.10.2021 р.), обговоривши можливості та перспективи проживання малолітньої ОСОБА_4 , діючи виключно в інтересах дітей, встановлено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком ОСОБА_1 . Малолітня ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 (с. Нова Висунь, Миколаївська область) .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 від 20.08.2021 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 , складається з двох кімнат з усьома зручностями ( 50 м2), яка знаходиться на 1 поверсі 5 поверхового будинку. Кімнати облаштовані необхідними меблями та засобами. Менша кімната облаштована для доньки, в який є технічні засоби для навчання, іграшки, комп`ютер . У володінні сім`ї є ще приватний будинок за адресою АДРЕСА_6 стан приміщення відповідає нормам та санітарним вимогам. Тому комісією зроблено висновок , що створені умови для всебічного розвитку доньки ОСОБА_4 . Батько , бабуся та дідусь створили умови для дівчинки для її повноцінного відпочинку, сну та навчання. Зауважень та нарікань у членів комісії до ОСОБА_1 немає.

З висновку органу опіки та піклування Казанківської селищної ради Миколаївської області щодо визначення місця дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 05.10.2021 року № 162 вбачається, що позивач по справі батько дітей, ОСОБА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_7 . З матеріалів справи відомо, що в період з 2004 року по 2015 рік позивач та відповідачка проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, разом з ними у будинку проживали їхні діти, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У 2015 році пара розійшлась і відповідачка переселилась зі вказаного будинку до квартири АДРЕСА_5 , за місцем своєї реєстрації. З серпня 2020 року ОСОБА_3 переїхала проживати до свого співмешканця ОСОБА_9 , 1995 року народження за адресою : АДРЕСА_3 . Згідно характеристики старости с. Дмитро-Білівка. відповідачка постійного місця роботи не має, живе за рахунок дитячих аліментів. Співмешканець ОСОБА_9 , також постійного місця роботи немає, підробляє тимчасовими підробітками у м. Кривий Ріг. Старша донька, ОСОБА_4 , 2010 року народження на даний час проживає разом із батьком за місцем реєстрації Київська область, Білоцерківський район, м. Узин. На ОСОБА_3 від мешканців села скарг до сільської ради не надходило, у зв`язку з чим затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно акту № 189 від 20.09.2021 року обстеження матеріально-побутових умов проживання до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що будинок складається з двох кімнат та коридору. В одній кімнаті в наявності два спальних ліжка та шкаф, у другій кімнаті ліжко, шкаф, стіл. Діти забезпечені канцелярським приладдям, іграшками, всім необхідним одягом. Будинок з пічним опаленням. Санітарний стан помешкання задовільний. Продуктами харчування родина забезпечена. З підсобного господарства є гуси. Джерелом доходу сімї є аліменти та заробітна плата співмешканця, який працює неофіційно, яка зі слів відповідачки складає 10000 грн.
Згідно свідоцтва про право власності від 29.11.2006 року , серії НОМЕР_3 , вбачається, що виконком Узинської міської Ради народних депутатів посвідчує, що квартира за адресою АДРЕСА_4 , належить на праві приватної власності ( сумісної або часткової ) ОСОБА_6 1/3, ОСОБА_10 1/3, ОСОБА_1 1/3, квартира приватизована, загальною площею 50,3 кв. м.
Відповідно до службової характеристики на ОСОБА_1 від 18.08.2021 року вбачається, що він працює стрільцем команди воєнізованої охорони , де працює з 28 грудня 2018 року. Зарекомендував себе дисциплінованим працівником. Свої посадові обов`язки знає та виконує. Керівні документи знає та керується ними під час несення вартової та внутрішньої служби. Сумлінно виконує обов`язки з охорони та оборони об`єктів військової частини та забезпечує їх надійну охорону під час несення вартової та внутрішньої служби. Порушень під час несення служби не допускає. Має охайний зовнішній вигляд та дотримується встановленої форми одягу. Сумлінно виконує завдання щодо підтримання внутрішнього порядку вартовому приміщенні та на прилеглій до нього території. Ввічливий і тактовний у взаємовідносинах зі старшими та товаришами по роботі. За характером врівноважений та спокійний. Підтримує товариські стосунки з усіма працівниками команди. Веде здоровий та тверезий спосіб життя та зроблений висновок, що займаній посаді відповідає.
Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Аналогічну норму містить і частина 4 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», яка крім того, визначає, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. ст. 3,18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється, як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці керується саме вище згаданими приписами Конвенції та покладає в основу своїх рішень принцип дотримання «як найкращих інтересів дитини».
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх дітей. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Пленум Верховного Суду Україниу п.18 постанови №11від 21грудня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя "також роз`яснив,що при вирішенні спор упро місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.
Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, статті 171 Сімейного кодексу дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спорів між батьками про визначення її місця проживання в судовому засіданні з додержанням вимог ЦПК та з урахуванням віку дитини, стану здоров`я, розумового розвитку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага ("Olsson v. Sweden (№2) від 27 листопада 1992 року, п.90, "Хант проти України", п.54), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Аналогічні положення викладені у ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобов`язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.
Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року "Савіни проти України" у п. 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей.
Будучи заслухана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно, без будь-якого тиску, вільно та впевнено висловила своє бажання проживати разом з батьком.
Таким чином, при вирішенні даного спору, суд враховує всі вище згадані докази, а також враховує прихильність дітей до обох батьків.
Суд зазначає, що визначення місця проживання з одним із батьків, не позбавляє іншого із батьків батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, положення вищевказаних норм національного законодавства, виходячи з прив`язаності дітей до одного з батьків, їх вік та думку малолітнньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ким саме вона бажає проживати, надавши оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, а також те , що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, а також те, що позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позові та просили їх задовольнити частково і визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , тому суд виключно в інтересах дітей дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області, Казанківська селищна рада Миколаївської області, про визначення місця проживання дітей задовольнити частково .

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.01.2022 року.

Суддя : Х.В.Іщенко