Провадження № 2/344/1311/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 липня 2022 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Фінансова компанія ,,Онлайн Фінанс, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 29.03.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 42343 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 496805-А від 24.02.2019 укладеним з ТзОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 30.07.2019 є ТзОВ «Фінфорс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28.122020 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованість за кредитним договором 496805-А від 24.02.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2020 по 10.03.2021. Сума заборгованості складає 19533 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8500 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 6783 грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенями - 4250 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з стягувача 1200 грн., які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню - 20733 грн. 18.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67173606 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису № 42343 від 29.03.2021. Нотаріус його вчинив виконавчий напис на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом стрів України. Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.1 постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (в редакції до 26.11.2014) такими документами є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014р. № 662 до зазначеного Переліку внесені зміни, зокрема, в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин". Тобто, нотаріусу надано право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису 29.03.2021 редакція Переліку передбачала можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Натомість, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №42343 від 29.03.2021 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором 496805-А від 24.02.2019, в розмірі 20733 грн., який не був нотаріально посвідчений, що є незаконним. Крім цього, у приватного нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною, оскільки перед зверненням до нотаріуса кредитор не направляв позивачу вимогу про повернення боргу, такої вимоги не отримувала. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У разі якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Крім наведених підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка не була обізнана про укладення договорів відступлення права вимоги, про які йдеться в оскаржуваному виконавчому напиci, за якими відступлено право вимоги за кредитним договором № 496805-А від 24.02.2019, укладеним з ТзОВ «СС ЛОУН». Оскільки ні банк (клієнт), ні товариство (фактор) не повідомили позивача як боржника у відповідності до ст.1082 ЦК України про відступлення права грошової вимоги факторові, то в позивача відсутнє зобов`язання здійснювати платежі факторові, а йому, відповідно, вимагати їх здійснення від позивача та звертатися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та вказала, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов чи його заперечення не подавав.

Треті особи приватний нотаріус та приватний виконавець в судове засідання не з`явилися. Письмових пояснень третіх осіб суду не надано.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні, невиконання ним процесуальних обов`язків процесуальним законом повністю покладено на відповідача.

Відповідно до п.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії довідки від 12.10.2017 позивачку взято на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

24.02.2019 позивачка та ТзОВ «СС ЛОУН» уклали договір про споживчий кредит №496805-А.

29.03.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 42343 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 496805-А від 24.02.2019 укладеним з ТзОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 30.07.2019 є ТзОВ «Фінфорс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28.12.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованість за кредитним договором 496805-А від 24.02.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2020 по 10.03.2021. Сума заборгованості складає 19533 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8500 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 6783 грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенями - 4250 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з стягувача 1200 грн., які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню - 20733 грн.

10.12.2021 позивачка сплатила 454 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

10.12.2021 позивачка сплатила 908 гривень судового збору за подання позовної заяви.

18.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67173606 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису № 42343 від 29.03.2021.

Постановою від 06.12.2021 у виконавчому провадженні №67173606 накладено арешт коштів позивачки.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

В ст. 88 Закону України «Про нотаріат» вказано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Позивачем заперечено заборгованість та вказано в позові, що вона не є безспірною.

В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Відповідач не подав суду доказів на спростування доводів позивача.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19) для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже за змістом рішення Верховного Суду на відповідача покладено обов`язок спростувати доводи позивача про те, що заборгованість не була безспірною.

Позивач в обґрунтування позову також зазначає, що кредитний договір для вчинення виконавчого напису не посвідчено нотаріально.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Законодавчо визначені умови вчинення виконавчих написів зобов`язують стягувачів надати нотаріусу виключно документи, які підтверджують безспірність цієї заборгованості і які передбачені відповідним Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, і зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. До 26.11.2014 року, тобто до прийняття постанови № 662, серед документів, які підтверджують безспірність заборгованості були, серед іншого, нотаріально посвідчені угоди. Після 26.11.2014 року до вказаного Переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості були включені кредитні договори, однак, судовим рішенням у справі № 826/20084/14 постанова Кабінету Міністрів України № 662 про внесення таких змін визнана незаконною і нечинною, а відтак, до спірних правовідносин мають застосовуватись положення Переліку до внесення змін і які не передбачають кредитних договорів документами, які підтверджують безспірність заборгованості, крім випадку, якщо такий кредитний договір посвідчено нотаріально.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

В постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 137/1666/16-ц вказано, що «Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд взагалі не надав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, не перевірив дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Більш того, в матеріалах справи узагалі відсутній примірник кредитного договору, а суд не встановив, на яку суму, строк та на яких умовах його було видано».

Отже відповідно до ст. 81 ЦПК України та змісту постанови Великої Палати Верховного Суду в справі № 137/1666/16-ц позивачу та відповідачу належить довести перед судом оцінку документів на підтвердження безспірності заборгованості, факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вимог закону, суму, строк, умови отримання позики.

Відповідач не подав суду доказів на спростування доказів позивача.

Відповідачем не спростовано позов тому він підлягає задоволенню.

Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір за подачу позову 908 грн. та 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни від 29.03.2021 року №42343 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №496805-А від 24.02.2019 в сумі 20733 грн.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (вул. Г. Хоткевича, буд. 12 офіс 177, м. Київ, 02094, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір за подачу позову у розмірі 908 грн. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову 454 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бородовський С.О.