ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

м. Харків

справа № 591/3505/17

провадження № 22ц/818/2363/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

перевіривши матеріали справи за апеляційними скаргами керівника Сумської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2021 року в складі судді Вікторова В.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області, третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Сумській області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої діями органів досудового розслідування, прокуратури

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України та ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року змінено, резолютивну часту рішення викладено в іншій редакції, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Прокуратури Сумської області, третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Сумській області, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2021 року.

На вказане рішення суду поштою 10 грудня 2021 року та 13 грудня 2021 року керівник Сумської обласної прокуратури та Державна казначейська служба України відповідно до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 11 січня 2022 року.

13 січня 2022 року судді колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В., Яцина В.Б. заявили самовідвід, оскільки постанова суду апеляційної інстанції від 19 листопада 2020 року у даній справі, під час ухвалення якої вони брали участь, судом касаційної інстанції скасована, отже, вони не можуть брати участь у розгляді цієї справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 3 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із частинами 1, 9 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що вищевказане судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене у складі колегії суддів головуючий суддя (суддя-доповідач) Яцина В.Б., судді колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В., скасовано у касаційному порядку, і вони відповідно до частини 3 статті 37 ЦПК України не можуть брати участь у новому апеляційному розгляді цієї самої справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяви суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В., Яцини В.Б. про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.37, 39, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяви про самовідвід суддів Харківського апеляційного суду Бурлака І.В., Котелевець А.В., Яцини В.Б. - задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина