Провадження №2/592/504/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі головуючого судді Онайко Р.А., з участю секретаря судового засідання Антуфьєвої В.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просить стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 120000,00 грн., з подальшим утриманням податків та загальнообов`язкових платежів, а також витрати зі сплати судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2020 позивач звільнився з роботи, у зв`язку з переведенням на іншу роботу. При звільненні з позивачем не був проведений остаточний розрахунок, у зв`язку з чим він вимушений був звернутись до суду. Рішенням Ковпаківського районного суду м Суми від 03.08.2020 в цивільній справі № 592/6553/20 стягнуто на користь позивача заборгованості із заробітної плати в сумі 50745.78 грн за період з лютого 2018 по травень 2018, з вересня 2018 по жовтень 2018, грудень 2018, з січня 2019 по березень 2019. Розмір середньоденного заробітку позивача становить (9935,63+13018,84/119+151)*8= 680,13 грн., де 9935,63 грн заробітна плата за грудень 2019., 13018,84 грн - заробітна плата за січень 2020р., 119 та 151 кількість відпрацьованих годин в грудні 2019 та січні 2020, 8- тривалість робочого дня в годинах. Строк затримки становить з 20.02.2020 по 29.10.2021 - 424 дні за 5-денним робочим тижнем. Сума позовних вимог становить 680,13*424 = 288375,12 грн., з подальшим утриманням податків. Попри той факт, що відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за декілька місяців, з урахуванням принципу співмірності та справедливості позивач вважає за необхідним зменшити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені до 120000,00 грн за вказаний період. У зв`язку з чим звертається до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 02.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, слухання справи призначено на 11:00 30.11.2021.

29.11.2021 представником відповідача до суду надано відзив, згідно якого зазначає, що середньоденна заробітна плата позивача становила 574,65 грн, а отже фактичний розмір середнього заробітку становить 243076,95 грн. Клопоче про зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи принцип співмірності до 9960,00 грн.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2021 слухання справи відкладено на 10:00 17.01.2022, за клопотанням представника позивача для ознайомлення з матеріалами справи.

Позивач та його представник у судове засідання призначене на 17.01.2022 не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла письмова заява в якій клопотав про розгляд справи у його відсутність та зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність з урахувань заперечень викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 19.02.2020 звільнився з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у зв`язку з переведенням працівника за його згодою в АТ «СМНВО-Інжирінг» (п.5 ст.36 КЗпП України) (а.с.7-8).

Позивач зазначає, що в день звільнення з роботи до 29.11.2021 йому не виплачена заробітна плата, відповідачем зазначене не заперечувалося та не спростовано.

Станом на час розгляду справи, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виплату позивачу заборгованості по заробітній платі.

Згідно довідки АО «Сумське НПО» від 22.11.2021 №16-07/898 (а.с.26), середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 574,65 грн. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 243076, 95 грн.(574,65*423)

Крім того, відповідачем у відзиві не заперечується факт наявності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, однак зазначено клопотання про зменшення його розміру, враховуючи принцип співмірності.

Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Враховуючи конкретні обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Позивач у відповідача та був звільнений у зв`язку з переведенням позивача за його згодою в АТ «СМНВО-Інжирінг», на момент звільнення заборгованість по заробітній платі становила 50745 грн 78 коп. Крім того, позивачем не вказано яких майнових втрат, пов`язаних із затримкою розрахунку, він зазнав.

В той же час, відповідач має складний фінансовий стан та заборгованість перед значною кількістю контрагентів та працівників.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно, щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України.

Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

З вищевикладеного, вбачається очевидна неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, а тому суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивачу виплат в розмірі 85000,00 грн.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 85000, 00 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 643,17 грн. (85000,00*908:120000)

Керуючись ст.ст.116,117 КЗпП України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 85000,00 грн, з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 643,17 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», місцезнаходження м. Суми, вул. Горького, 58, .

Суддя Р.А. Онайко