Справа № 185/8613/21
Провадження № 2/185/752/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Шуліка Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В

Позивач 22.10.2021 року звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з з нього на користь ОСОБА_3 , на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/6755/14-ц від 29 серпня 2014 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку походу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 21 січня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №7.

За час спільного проживання у шлюбі народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/6755/14-ц від 29 серпня 2014 року з позивача утримуються на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/7412/17 від 24 листопада 2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розлучення дитина залишилася проживати з Відповідачем. 22 червня 2019 року позивач з ОСОБА_6 зареєстрували шлюб.

За час спільного проживання у шлюбі народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ними.

Дружина ОСОБА_6 не працює, доглядає за малолітньою дитиною до 3-х років. Позивач 12 жовтня 2021 року звільнився з посади машиніста гірничих виїмкових машин ШУ «Тернівське» ДТЕК «Павлоградвугілля» за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. На теперішній час не працює. Вважає, що вищезазначені фактичні обставини свідчить про зміну та погіршення матеріального стану позивача, як платника аліментів, про наявність у платника аліментів інших дітей, про зміну сімейного стану. Позивач належним чином сплачував аліменти на користь відповідача на утримання сина, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина, однак з народженням дитини у другому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива.

Відповідач звернулася до суду з письмовим відзивом на позов у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Зазначає, що її прізвище на теперішній час ( ОСОБА_8 ). Обґрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У своїй постанові від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19 Верховний Суд зробив висновок, що народження дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18- ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Що стосується посилання відповідача на той факт, що він звільнився з останнього місця роботи та не отримує доходу, відповідач зазначає. Витяг з трудової книжки позивача сам по собі не підтверджує того факту, що позивач на час звернення до суду з позовними вимогами не перебуває у офіційних або не офіційних трудових відносинах, не перебуває на обліку у центрі зайнятості, не виїхав за кордон з метою подальшого працевлаштування, та не отримує дохід з будь-яких інших джерел. Окрім того позивачем не надано доказів перебування його теперішньої дружини у відпустці по догляду за їх спільною дитиною, не надано доказів про відсутність у неї доходу.

Зі сторінки позивача у соціальній мережі вбачається, що останній перебуває у Республіці Польща. Так на фото, опублікованому позивачем 11 листопада 2021 року позивач стоїть на фоні костьолу в м.Кракові, що підтверджується колором прапорів (червоно-білий колір прапору Республіки Польща, біло-голубий прапор міста Кракова). З цього можна зробити висновок, що матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки у нього є можливість подорожувати.

Впродовж тривалого часу позивач спілкується зі спільною дитиною тільки за допомогою мобільного додатку «Вайбер», його мобільний телефон в мережі Українського оператору зв`язку не перебуває.

Оскільки, наразі кордони багатьох держав закриті для звичайного туризму через поширення ГРВІ інфекції викликаної вірусом СОVID-19, то є підстави вважати, що позивач перебуває у Республіці Польща на підставі трудового договору (посилання на офіційну адресу Прикордонної служби Республіки Польщі на якій міститься інформація про правила перетину кордону).

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася просила суд розглянути справу без її участі позов не визнала.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання сина ОСОБА_9 , 2013 р.н. (а.с.7-8).

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі. Матеріали цивільної справи не мають беззаперечних доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача які є підставою для зміни розміру раніше стягнутих за рішенням суду аліментів.

Народження дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Позивачем в позовній заяві не обґрунтовані підстави його добровільного звільнення з підприємства на якому він працював. Суд, таким чином приходить до висновку про те, що позивач умисно звільнився з підприємства, для того щоб погіршити свій майновий стан з метою зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються за рішенням суду.

При вказаних обставинах судом не встановлено належних підстав для задоволення позовних вимог позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати позивача на судовий збір в сумі 908.00 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Витрати на судовий збір в сумі 908.00 грн. покласти на ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін