Справа №:755/63/22
Провадження №: 2-з/755/8/22
УХВАЛА

"11" січня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Хромової О.О., при секретарі - Кошель К.А., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича, заінтересовані особи: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс-Лайн», про забезпечення доказів до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій просить витребувати від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» завірені копії актів огляду транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також завірені копії документів про визначення вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , на електронному або паперовому носіях.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Дана заява про забезпечення доказів подана до пред`явлення позову.

Заява мотивована тим, що заявник має намір подати до суду позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, однак йому не відомо розмір збитку, заподіяного внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, що зафіксовано експертом в акті огляду. Провести повторний акт огляду пошкодженого транспортного засобу не є можливим, оскільки у заявника відсутній даний транспортний засіб. В телефонному режимі оператором колл-центру Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» повідомлено заявнику про те, що страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 36 764,60 грн, що свідчить про проведену оцінку пошкодженого транспортного засобу, однак виплату до даного часу не проведено. На адвокатський запит до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК«Ю.ЕС.АЙ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс-Лайн» представником заявника відповіді не отримано.

Відповідно до частини третьої статті 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заявник у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Разом з тим, суд, ознайомившись із заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Фещенка І.С., про забезпечення доказів до подання позовної заяви, приходить до висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві, що подання відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим під час судового провадження за позовом. Заявником не наведено жодних обставин, що даний засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Також не наведено підстав для забезпечення цих доказів відповідно до наведених вище положень ЦПК України.

Таким чином, заявником не доведено підстав для забезпечення даних доказів в порядку статей 116-118 ЦПК України, оскільки зазначені докази можуть бути витребувані судом за обґрунтованою заявою сторони у справі в порядку статті 84 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено достатніх підстав щодо необхідності забезпечення доказів, а також те, що вказані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Керуючись статтями 76, 77, 84, 116, 117,118, 260, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича, заінтересовані особи: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс-Лайн», про забезпечення доказів до пред`явлення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова