Справа №351/1851/21
Номер провадження №2/351/135/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Том`юк С.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .. За померлою числився земельний пай площею 0,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі державного акту про право власності на землю серії Р1 № 184087 від 20.02.2003р. ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,90 га (земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,758 га та № 1092 площею 0,137 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 . З дня смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила її донька ОСОБА_1 , яка здійснювала догляд за померлою та провела обряд її поховання. Заповіт від імені померлої в Іллінецькій сільській раді не посвідчувався.

Однак, оформити належним чином спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину після смиерті матерві позивачка не має змоги, оскільки державний акт на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавиці.

Просить визнати за нею право власності на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,758 га та № 1092 площею 0,137 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Заболотівської селищної ради Коломийського району та належали померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту Р1 № 184087 від 20.02.2003р..

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 184087 від 20.02.2003р ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Іллінецької сільської ради від 13.12.2002р. переданоу приватну власність земельну ділянку площею 0,90 га в межах згідно з планом,що розташована на території Іллінецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Снятинського районного суду від 15.03.2021р. встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , як матір`ю та донькою, відповідно.

Згідно довідки Іллінецької сільської ради від 07.10.2020р. за ОСОБА_2 значиться земельний пай на підставі державного акту на земельну ділянку серії Р1 № 184087; з дня смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила донька ОСОБА_1 , заповіт від імені померлої в сільській раді не посвідчувався.

Відповідно до довідки Приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. від 25.09.2020р. після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходило.

Із постанови Приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. від 25.09.2020р. вбачається, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вищевказані земельні ділянки загальною площею 0,90 га, що розташовані на території Іллінецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на вказані земельні ділянки.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належала земельна частка (пай) площею 0, 90 га в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку 20.02.2003р.- після її смерті було видано державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем належного їй на праві власності майна за законом стала її донька ОСОБА_1 ,яка вступила в управління спадковим майном та у встановлений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.

А тому, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Іллінецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в межах земельних ділянок площами 0,758 га та 0,137 га в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 184087 від 20.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16, виданого на ОСОБА_2 .

На підставі наведенного, ст. 158 ЗК України, ст.ст. 321, 328, 1216, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Іллінецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області:

- в межах земельної ділянки площею 0,758 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 184087 від 20.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16, виданого на ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в межах земельної ділянки площею 0,137 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 184087 від 20.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16, виданого на ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН