Провадження № 2/742/314/22
Єдиний унікальний № 742/4566/21
РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2022 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Позивачем подано до суду позов до ТОВ «Кошельок», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у листопаді 2021 року позивачу стало відомо, що відносно нього постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. 10 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження №67443088, за яким з позивача стягуються на користь відповідача грошові кошти у розмірі 16 470 грн. 00 коп., що у сукупності з витратами на забезпечення виконавчого провадження становить 18 117 грн. 00 коп., хоча позивач жодних угод та договорів не підписував, та не отримував від відповідача досудових претензій. В ході виконавчого провадження постановою приватного виконавця Приходько Ю.М. від 10 листопада 2021 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Крім того, постановою від 11 листопада 2021 року звернено стягнення на заробітну плату,пенсію,стипендію та інші доходи боржника. Оскільки, станом на день вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення на кредитному договорі, що вчинений не в нотаріальній формі, та виконавчий напис вчинено нотаріусом без реального дослідження безспірності заборгованості, тому позивачем і подано до суду позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованості в розмірі 16700,00 грн. та вирішення питання щодо судових витрат.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 24 грудня 2021 року, яке було відкладено до 12 січня 2022 року. Крім того, з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №31659 від 04 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 ; у ТОВ «КОШЕЛЬОК» витребувано належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують безспірність вимог, які були використані під час отримання виконавчого напису №31659 від 04 жовтня 2021 року.

30 листопада 2021 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області зупинено стягнення за виконавчим написом від 04 жовтня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованості в розмірі 16470,00 грн на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрито виконавче провадження № 67443088.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, згідно позовної заяви просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Кошельок» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином про що свідчать повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованих поштових відправлень. Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити в позові в повному обсязі, мотивуючи тим, що 04 березня 2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено Договір № -270233 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 04 березня 2021 року в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 5000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Відповідно Договору загальний розмір заборгованості Позивача перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» станом на 21 травня 2021 року становить 15870 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 10870 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 04 жовтня 2021 року ТОВ «КОШЕЛЬОК», у відповідності до законодавства України та керуючись ст. 87 Законом України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вважає заборгованість безспірною, а виконавчий напис нотаріуса таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідач також заперечує проти стягнення з ТОВ «КОШЕЛЬОК» витрат на правову (правничу) допомогу, оскільки такі витрати документально не підтверджені та не доведені, а також у своєму клопотанні просив витребувати у позивача докази перерахунку коштів за правничу допомогу на банківський рахунок надавача послуг, у вигляді платіжного доручення, що є підтвердженням здійснення оплати і перерахування коштів та сплати правничої допомоги, яка зазначена позивачем у позовній заяві.

Дане клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки останній у клопотанні не обґрунтовує, що йому достеменно відомо про існування такого документу, але у нього виникають труднощі у його отриманні. До того ж позивач додає до позовної заяви докази, які вважає за необхідне додати.

Крім того, представником відповідача подано до суду письмове клопотання про витребування у приватного нотаріуса КМНО Брегіда В.О. матеріалів нотаріальної справи на підставі яких було вчинено виконавчий напис №31659.

Дане клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки на виконання ухвали суду від 30 листопада 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. надіслав до суду завірені належним чином копії виконавчого напису, вчиненого 04 жовтня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №31659, а також документи на підставі яких його вчинено (а.с.57-70).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви, просить судове засідання провести без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви, просить розглядати справу у його відсутність, та винести рішення згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи, а саме копії Договору № -270233 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 04 березня 2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі-Позикодавець) та ОСОБА_1 укладено договір, згідно умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 5000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (а.с.59-65).

Згідно п.2.1 Договору, кредит наданий строком на 13 днів, початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.

Згідно Додатку №1 до Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №-270233 від 04 березня 2021 року, встановлено графік розрахунків платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме: 16 березня 2021 року, залишок 5000 грн., нарахований процент 1300 грн. До сплати 6300 грн. (а.с.66).

04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 31659) про стягнення з ОСОБА_1 1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованості в розмірі 15870 грн., що складається із заборгованості за період з 04 березня 2021 року по 23 вересня 2021 року із простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 10870 грн. на підставі кредитного договору №-270233 від 04 березня 2021 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Кошельок» (а.с.58).

Відповідно до Виписки з рахунка ОСОБА_1 по кредитному договору №-270233 від 04 березня 2021 року, заборгованість перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» станом на 23 вересня 2021 року складає 15870 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 10870 грн. Станом на 23 вересня 2021 року заборгованість не погашена (а.с.68).

Крім того, ТОВ «КОШЕЛЬОК» надано довідку про ідентифікацію позивача (а.с.69).

На підставі заяви про примусове виконання ТОВ «Кошельок» від 23 вересня 2021 року (а.с.67), постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. від 10 листопада 2021 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., відкрито виконавче провадження № 67443088 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Кошельок» заборгованості в розмірі 15870 грн., за вчинення виконавчого напису 600 грн., також стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1647 грн. (а.с.20-21).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. від 10 листопада 2021 року, в межах виконавчого провадження №67443088, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 18551 грн. (а.с.22-23).

Крім того, 11 листопада 2021 року, в межах виконавчого провадження № 67443088, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «ТРАНСКОМГРУП»,код 39702940, та здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача - приватного виконавця Приходько Ю.М. у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 18 551 грн. з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження (а.с.24-25).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20 (провадження №61-13976св21).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 04 жовтня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Докази посвідчення нотаріально кредитного договору укладеного між банком та позивачем ні відповідачем, ні третіми особами, не надано, на чому наполягає і позивач, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Також стороною відповідача не було надано доказів надсилання стороні позивача досудової вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, що позбавило його процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості.

За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 454 грн. за судовий збір сплачений при поданні заяви про забезпечення позову.

При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За матеріалами справи встановлено, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Кошельок» на його користь судові витрати в повному обсязі. При цьому у позовній заяві позивачкою визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

До позовної заяви додано копію Договору про надання правової допомоги від 16 листопада 2021 року №2/16/11/2021 та Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №2/16/11/2021 від 16 листопада 2021 року, відповідно до яких ОСОБА_1 і Адвокатське бюро «ШЕВЧУК ТА ПАРТНЕРИ», в особі засновника- адвоката Шевчука Ігора Вікторовича, який діє на підставі Статуту та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001004 від 20 листопада 2020 року, уклали даний договір про те, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у справі про визнання виконавчого напису №31659 від 04 жовтня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. За надання правової допомоги, відповідно до даної справи, клієнт сплачує бюро (передплатою) фіксований гонорар в сумі, що становить 5000 грн., який не залежить від кількості витрачених бюро годин на роботу над справою (а.с.14-17).

Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 22 листопада 2021 року до договору №2/16/11/2021 від 16 листопада 2021 року, виконавцем виконані наступні роботи/надані послуги: консультація клієнта по телефону; відповіді на питання клієнта; попередній аналіз матеріалів виконавчого провадження; відправлення документів клієнту; формування правової позиції, підготовка заяви про забезпечення позову; формування правової позиції, підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису №31659 від 04 жовтня 2021 року таким, що не підлягає виконанню; друк матеріалів позовної заяви та додатків, посвідчення копій, прошиття документів, виготовлення пакету документів для подання до суду. За надані послуги замовник сплачує виконавцеві гонорар у сумі 5000 грн. у спосіб та у строки передбачені Договором (а.с.29).

Відповідно до квитанції №NOYPL5015M від 17 листопада 2021 року, ОСОБА_1 сплачено Адвокатському бюро «ШЕВЧУК ТА ПАРТНЕРИ» 5060 грн. за послуги з надання правової допомоги (а.с.28).

Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Такий правовий висновок міститься в постанові КАС ВС від 28.12.2020 року в справі № 640/18402/19.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене, зважаючи на що позов ОСОБА_1 до ТОВ «КОШЕЛЬОК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено судом у повному обсязі, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Шевчука І.В. підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (реєстровий номер 31659) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості в розмірі 16470 грн. 00 коп. на підставі кредитного договору №-270233 від 04 березня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» на користь ОСОБА_1 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. в рахунок відшкодування коштів сплачених за судовий збір при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову та 5000 (п`ять тисяч) грн. за правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» , місцезнаходження: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Антонова, буд.8А.

Третя особа: Бригіда Володимир Олександрович - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, місцезнаходження: 02068, м.Київ, проспект Григоренка, 15, приміщення № 3.

Третя особа: Приходько Юрій Михайлович - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області, місцезнаходження: 14013, м.Чернігів, проспект Перемоги, буд.139, приміщення № 419.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА