Провадження № 2/638/878/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лопатинської А.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну страву за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

встановив:

Київський міський центр зайнятості звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 6960,62 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначає, що 24 травня 2018 року із заявою про надання статусу безробітного до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості звернувся відповідач. У день звернення відповідача з вказаною заявою, йому було надано статус безробітного. У ході проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було складено акт від 14.06.2019 №1520. Згідно висновків акту, відповідач перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 у період з 18.01.2019 по 28.02.2019 одночасно перебуваючи на обліку у службі зайнятості. Також вказане підтверджується інформацією з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про зайнятість відповідача з 18.01.2019 по 28.02.2019 в ФОП ОСОБА_2 в якому наявні відмітки про отриманий дохід та оплату страхових внесків за 13 днів у зазначений період. Таким чином, відповідач з 18.01.2019 по 28.02.2019 був зайнятою особою, а тому не мав права перебувати на обліку в службі зайнятості. Оскільки відповідач умисно не надав відомості щодо свого працевлаштування, наказом Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості від 19.06.2019 №33 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 виплачене матеріальне забезпечення у розмірі 6960,62 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року вказану цивільну справу передано на розгляд Дзержинському районному суду м. Харкова.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що дійсно працював у ФОП ОСОБА_2 в період з вересня 2019 року по грудень 2019 року, але не офіційно та грошові кошти за виконану ним роботу не надавали. ОСОБА_2 доводилась йому родичем. Перед тим як він почав працювати, він надав ОСОБА_2 копію паспорту та копію ІНН. Як йому пояснили, це робилось для того, щоб у разі перевірки, підтвердити що він проходить стажування. Також зазначив, що за вказаний позивачем період, у ОСОБА_2 вже не працював.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного.

З копії витягу із наказів про прийняття рішення по особі: ОСОБА_1 від 19.06.2019, який було надано Оболонською районною філією Київського міського центру зайнятості, вбачається, що наказом від 29.05.2018 №НТ180529 відповідачу надано статус безробітного, наказом від 31.05.2018 №НТ180531 відповідачу призначено допомогу по безробіттю.

З копії акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 1520 від 14 червня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 перебував у тродових відноснах з ФОП ОСОБА_2 .

З копії скриншотів з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вбачається, що ОСОБА_1 мав трудові відносини з ФОП ОСОБА_2 в період з 18.01.2019 по 28.02.2019 та останній сплатив єдиний внесок в розмірі 462 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку, наданого позивачем, сума коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 за період з 18.01.2019 по 28.02.2019 становить 6960,62 грн.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Згідно з ч.ч. 2, 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Суд зазначає, що невиконання ОСОБА_1 встановлених законодавством вимог, неповідомлення ним про факт працевлаштування з 18.01.2019 по 28.02.2019 року призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 18.01.2019 по 28.02.2019 року в сумі 6960,62 грн., що підтверджується довідкою Київського міського центру зайнятості.

Оскільки відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту не перебування у офіційних трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 в період з 18.01.2019 по 28.02.2019 року, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з ОСОБА_1 суми безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 6960,62 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 6960 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості судовий збір в розмірі 1972 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві) грн.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Київський міський центр зайнятості (, адреса: м. Київ, вул. Жилянська 47Б).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя Л.М. Рибальченко