ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

10 січня 2022 року

м. Харків

справа № 2033/2-1925/11

провадження № 22-ц/818/2628/22

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Котелевець А.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.07.2011 року та до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погодившись з судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2011 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року по справі відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦАК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

05 січня 2022 року до апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про виклик свідків. В обгрутування заяви ОСОБА_4 зазначила, що свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 можуть повідомити хто саме здійснював догляд за дитиною.

Колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не було доведено наявності поважних причин пропуску строку неподання доказів до суду першої інстанції відповідно до норм ч.ч. 2, 3, 4, 8 ст. 83 ЦПК України.

Вказані норми передбачають, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, відповідач повинні подати до суду докази разом з поданням відзиву.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Клопотання та матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 заявлялось клопотання про виклик свідків у суді першої інстанції, не надано обґрунтувань неподання їх до суду першої інстанції. Тому клопотання про виклик свідків задоволенню не підлягає, оскільки не було предметом розгляду суду першої інстанції, та знаходиться поза межами перегляду у суді апеляційної інстанції. Крім того, в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 83, 260, 367 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

А.В.Котелевець