ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/180/22
УХВАЛА

20 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Ярмолюка О.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

встановив:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання юридичного факту та права на відшкодування шкоди.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, при цьому він не сплатив судовий збір.

ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про звільнення його від сплати судового збору посилаючись на свій скрутний майновий стан.

Як передбачено ст. 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини (далі Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, серія АN 18, ст. 13 18, п. 28 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, п. 33).

У справі «Креуз проти Польщі» (заява 28249/95, рішення від 19 червня 2001 року) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 за своїм майновим станом спроможний сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від цієї сплати.

Керуючись ст.ст. 133, 136, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року про повернення заяви позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя О.І. Ярмолюк