Справа №295/236/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ>

Про відмову у видачі судового наказу

13.01.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та дружини, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання заявниці та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2020 року народження у розмірі 1/2 частини з усіх доходів боржника щомісячно та до досягнення сином трьох років.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддею встановлено наступне.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При цьому у заяві ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про одночасне стягнення аліментів у єдиній частці на її утримання та на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, судді дійшов висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 не передбачені ст. 161 ЦПК України та судовий наказ за заявленою вимогою не може бутивидано, а тому наявна підстава для відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_4 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та дружини відмовити.

Роз`яснити заявнику право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман