ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-4415/09Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/128/22 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Костів О. З.,

секретаря судового засідання Романської К.М.,

за участю:

представника ФК Довіра та гарантія - Нарбаєвої І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-4415/09 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю ФК Довіра та Гарантія на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року по справі №2-4415/09 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2021 року заявник - товариства з обмеженою відповідальністю ФК Довіра та Гарантія звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 2-4415/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до СТ ТОВ «Білокриницьке», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 17 грудня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було ухвалено рішення у справі № 2-7299/08 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до СТ ТОВ «Білокриницьке», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З метою виконання вищезазначеного судового рішення 27.01.2009 було видано виконавчі листи.

29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/09-01/217/07 від 17.07.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та СГ ТОВ «Білокриницьке», перейшло до ПАТ «КІБ».

29 червня 2017 року між ПАТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/09-01/217/07 від 17.07.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2018 року було замінено первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Зазначає, що відповідно до акту про втрату документа від 30 червня 2017 року, у результаті сканування виконавчих листів, з метою їх подальшого направлення на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби, вони були пошкодженні копіювальним апаратом (принтером), а саме розірванні та пошматовані. Таким чином, станом на теперішній час зазначені виконавчі документи у непридатному стані для подальшого використання.

За сукупності наявних обставин, та те, що сума боргу не стягнута, виконавчий документ не виконаний ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило суд видати дублікат виконавчого листа про примусове виконання рішення суду № 2-7299/08 та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-7299/08.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області області від 17 вересня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо ненадання заявником жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого документа та поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зокрема зазначає, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право звернення до виконавчої служби з запитами щодо стану виконавчого провадження по виконавчих листах №2-7299/08 отримало лише після набуття статусу стягувача, тобто після набрання законної сили ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2018 року, якою було замінено первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Крім того вказує, що відповідно до акту про втрату документа від 30 червня 2017 року, у результаті сканування виконавчих листів, з метою їх подальшого направлення на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби, вони були пошкодженні копіювальним апаратом (принтером), а саме розірванні та пошматовані, у зв`язку з чим просить видати дублікати виконавчих листів та поновити строк їх пред`явлення до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні представник ФК Довіра та гарантія - Нарбаєва І. О. просила апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у ній.

Інші сторони по справі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ФК Довіра та гарантія, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2008 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до СТ ТОВ «Білокриницьке», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27 січня 2009 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчі листи.

05 березня 2009 року ОСОБА_3 подав заяву про скасування заочного рішення суду від 17 грудня 2008 року.

24 березня 2009 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2008 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до СТ ТОВ «Білокриницьке», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до нового судового розгляду.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Білокриницьке» та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в собі Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 58968 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 26 (двадцять шість) коп. заборгованості за договором кредиту. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Білокриницьке» та ОСОБА_1 на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль в собі Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райффайзен Банк Аваль 619,68 грн. в повернення сплачених судових витрат, а саме по 309,84 грн. з кожного. Стягнуто з ВАТ „Райффайзен Банк Аваль в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 500 грн. в відшкодування вартості проведеної судово-почеркознавчої експертизи. Стягнуто з ВАТ „Райффайзен Банк Аваль в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_3 500 грн. в відшкодування вартості проведеної судово-почеркознавчої експертизи. В решті позову відмовлено.

29 травня 2018 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарнатія" звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчих листах до відкриття виконавчого провадження. За результатами розгляду заяви ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2018 року замінено Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчих листах №2-7299/2008, виданих 27.01.2009 р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, відносно боржників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , СГ ТОВ «Білокриницьке».

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 20 вересня 2018 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області задоволено заяву про заміну сторони - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло статусу сторони виконавчого провадження стягувача.

Зазначена обставина, на думку апелянта, є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки лише 20 вересня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримало право вимоги.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює такі доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Отже, заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України). Сама по собі заміна стягувача у виконавчому проваджені не може бути поважною підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Виходячи з норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Суд не може безпідставно поновити строк пред"явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Крім того суд першої інстанції у своїй ухвалі вірно зазначив, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2008 року у справі 2-7299/08, дублікати по виконавчих листах якого просить апелянт видати та поновити строк на їх пред`явлення, було скасоване тим же судом ухвалою від 24 березня 2009 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2009 року позов задоволено частково.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, виконавчий лист у справі 2-7299/08 не створює юридичних наслідків, а будь-яких відомостей про видачу виконавчих листів за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2009 року №2-4415/09 в матеріалах справи немає, про що також у своїй ухвалі зазначив місцевий суд.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ФК Довіра та Гарантія залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 18 січня 2022 року.

Головуючий

Судді