Провадження № 2/537/85/2022
Справа № 537/5074/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути судові витрати з відповідача.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 31 серпня 2018 року зареєструвала шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №1030. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що під час спільного проживання з відповідачем однією сім`єю в них почали часто виникати сварки з побутових причин. Позивач наголошує, що постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їхньої доньки та вважає, що в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, формування світогляду, відносин між чоловіком та жінкою, які є основою в будь-якій сім`ї. Все вище вказане призвело до того, що в червні 2021 року їхня сім`я розпалась, з того часу з відповідачем вони проживають окремо один від одного, ніякого спільного домашнього господарства не ведуть. Неповнолітня донька ОСОБА_4 проживає спільно з нею та перебуває на її утриманні, відповідач у вихованні доньки участі не бере, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідач є працездатним і може надавати таку допомогу. Позивач вказує, що на даний час вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. За викладених обставин позивач і звернулась до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини, але проти позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дружини заперечував в повному обсязі з тих підстав, що позивач на даний час офіційно працює і не потребує коштів на її утримання.

Суд, приймаючи до уваги думку позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

31 серпня 2018 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1030, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 05 лютого 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 грудня 2021 року, наданим сторонами в судовому засіданні, шлюб, зареєстрований 31 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області за актовим записом № 1030 розірвано. Рішення суду набрало чинності 18 січня 2022 року.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за вихідним № 5181 від 13 лютого 2019 року - дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 13 лютого 2019 року і по теперішній час.

Зазначена адреса також являється адресою реєстрації матері дитини ОСОБА_3 ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вихідним № 21484 від 19 серпня 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні сторони визнали той факт, що позивачка ОСОБА_1 з вересня 2021 року офіційно працевлаштована, а тому цей факт не підлягає доказуванню.

Частина 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо утримання дружини, з якою проживає дитина, від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що факт працевлаштування позивачки на роботу, звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України в даному випадку підлягає доведенню лише факт, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні відповідачем не надано суду доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини.

Як встановлено судом, малолітня дитина проживає разом з позивачем, враховуючи відсутність обставин, що унеможливлюють стягнення аліментів з відповідача, суд вважає наявними підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 151 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки як встановлено судом, малолітня дитина проживає разом з позивачем, враховуючи відсутність обставин, що унеможливлюють стягнення аліментів з відповідача, суд вважає наявними підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1,2 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до положень частини 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги той факт, що позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд приходить до висновку про недоведеність понесених позивачем витрат на отримання правової допомоги і вважає позовні вимоги в даній частині такими, що не доведені позивачем.

Оскільки відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 134, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 79, 80, 84 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 29 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 29 вересня 2021 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення витрат на оплату правової допомоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2022 року.

Суддя Д.О. Зоріна