ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Провадження №2-з/756/26/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрій Миколайович про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним разом із заявою про забезпечення позову шляхом встановлення заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мангушу Андрію Миколайовичу вчиняти дії щодо оформлення спадщини в межах спадкової справи №67379949 щодо майна померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також передана головуючому судді Дибі О.В.

Ухвалами Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2021 вказану справу, а також заяву про забезпечення позову передано на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.02.2022 цивільну справу разом із заявою про забезпечення позову передано головуючому судді - Дибі О.В.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач має підстави вважати, що оспорюваний заповіт було складено заповідачем під впливом обману внаслідок дій відповідачів та заповіт не відповідає дійсній волі ОСОБА_4 .

Вказала, що після смерті ОСОБА_4 відповідачів було призначено управителями спадкового майна та останніми вчиняються дії, які свідчать про ризики виконання судового рішення, оскільки спадкове майно відповідачів включає в себе у тому числі й частки в статутному капіталі юридичних осіб та об`єкти нерухомого майна. Вжиття відповідачами заходів, направлених на відчуження або зменшення частки у статутному капіталі юридичних осіб та розтрата прибутків, отриманих від використання об`єктів інтелектуальної власності, призведе до порушення прав та законних інтересів позивача.

Крім того, враховуючи те, що шестимісячний строк з часу відкриття спадщини сплив 19.09.2021, тому у позивача є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом встановлення заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мангушу Андрію Миколайовичу вчиняти дії щодо оформлення спадщини в межах спадкової справи №67379949 щодо майна померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пп. 4.13. п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 визначено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову є не обґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мангуш Андрій Миколайович про визнання заповіту недійсним - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення;

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Суддя О.В. Диба