Провадження № 2/727/157/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі головуючого судді Танасійчук Н.М.

секретар судових засідань Желик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилається на те, що 05.10.2018 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. В шлюбі у них дітей немає.

Позивач вказує, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільного господарства з відповідачем не ведуть, шлюб фактично припинено. Вказує, що сім`я розпалася остаточно і її збереження не можливе.

Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». Стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяв, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов про розірвання шлюбу визнає. Крім того, 25.01.2022 року ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зменшення суми судових витрат.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.10.2018 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис № 1997, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6)

Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн. судового збору сплаченого при поданні позову до суду.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 у справі № 727/10429/21 був адвокат Загарія О.Д., який діяв на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 20 жовтня 2021 року (а.с.9-10).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвокат Загарія О.Д. надав розрахунок суми витрат, з якого слідує, що на виконання умов договору він надав ОСОБА_1 юридичні послуги на загальну суму 3733,33 грн. (а.с.11).

Згідно з квитанції від 22.10.2021 року адвокат Загарія О.Д. прийняв від ОСОБА_1 на виконання вимог договору про надання правової допомоги грошові кошти в сумі 3733,33 грн. (а.с.12).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У клопотанні про зменшення судових витрат на правову допомогу відповідач зазначив, що з урахуванням складності справи, дана сума є значно завищеною і не відповідає складності справи.

У цій справі суд враховує співрозмірність обсягу наданих адвокатом послуг з часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Крім того, цивільна справа містить невеликий об`єм доказів, не є складною, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат на надання правової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81,137, 141, 247, 258-259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 05 жовтня 2018 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис №1997.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Танасійчук Н.М.