Справа № 716/2402/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Сірик І.С.

за участю секретаря - Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с.Репужинці Об`єднаної Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради про визнання права власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Репужинці Об`єднаної Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті не зробила, а тому відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцем І черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 , яка спадщину після смерті матері прийняла, оскільки разом проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно ОСОБА_3 .

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача від територіальної громади с.Репужинці Об`єднаної Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської радив судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.09.2016 року. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті не зробила, а тому відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцем І черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 , яка спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, оскільки разом проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №46542117 від 26.01.2017 року та змісту постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.11.2021 року.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №46542117 від 26.01.2017 року однак у видачі свідоцтва нотаріусом їм було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 що вбачається з вищевказаних постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій дій від 24.11.2021 року.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Репужинецької сільської ради за №141 від 30.01.2017 року.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачкою, як спадкоємицею майна померлої ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №405 від 17.11.2021 року його вартість становить 158016 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістнадцять ) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 4,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 49,00 м.кв., житловою площею 27.20 м.кв.; підвал під літ. «А-пд», сарай під літ. «Б», вбиральня під літ. «В», криниця під №1,хвіртка-ворота під №2, всього інвентаризаційною вартістю 56250 гн, в порядку спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , 1934 р.н., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 19.07.1999 року Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , Довіреність від 26.11.2021 року .

Відповідач: територіальна громада с.Репужинці Об`єднаної Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради адреса місцезнаходження с.Кадубівці вул. Михайловського,22 Заставнівського району Чернівецької області.

Суддя Сірик І.С.