ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Херсон

Номер справи: 766/22467/21

Номер провадження: 22-ц/819/137/22

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя-доповідач)

суддів: Базіль Л.В.,

Бездрабко В.О.,

секретар Дундич А.О.,

учасники справи:

заявник Територіальна громада міста Херсона в особі Херсонської міської ради,

заінтересована особа ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Територіальної громади міста Херсона в особі Херсонської міської ради на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року у складі головуючого судді Рядчої Т.І.,

встановив:

16 листопада 2021 року Територіальна громада міста Херсона в особі Херсонської міської ради звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, в якій просила: визнати майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передати квартиру у власність територіальної громади м. Херсона в особі Херсонської міської ради.

Одночасно з пред`явленням заяви про визнання спадщини відумерлою, заявник подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстротарам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам та особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії ( реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник послався на те, що у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала справа №766/9858/21 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з померлою ОСОБА_2 28 вересня 2021 року ухвалою цього ж суду заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, заінтересована особа ОСОБА_1 або будь-яка інша особа зможе здійснити будь-які дії, які б ускладнили чи унеможливили виконання рішення суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим між сторонами відсутній спір тому невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Не погодившись з ухвалою суду Територіальна громада міста Херсона в особі Херсонської міської ради подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Петрова О.О. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених в апеляційній скарзі. Просила суд ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати причини неявки у судове засідання позивача і його представника поважними, зважаючи на ту обставину, що особи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак про причини своєї неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до роз`яснень зазначених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, найважливішою особливістю справ окремого провадження є відсутність у них спору про право.

Відсутність спору про право тягне за собою і відсутність сторін із протилежними інтересами (позивач і відповідач). Згідно з частиною четвертою статті 294 ЦПК України особи, які беруть участь у справах окремого провадження є заявник і заінтересовані особи. Отже, в окремому провадженні відсутній правовий спір, а відповідно і сторони.

Крім того положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді заяв поданих в порядку окремого провадження, зокрема заяв про визнання спадщини відумерлою (статті 334-338 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України не містить правових норм, які б надавали суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149,150 ЦПК України вживати заходи забезпечення заяви про визнання спадщини відумерлою, оскільки в окремому провадженні розглядаються лише справи за відсутністю спору про право, в той час як для застосування заходів забезпечення позову необхідно існування дійсного спору про право між сторонами.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що вона подана у цивільній справі за заявою Територіальної громади міста Херсона в особі Херсонської міської ради про визнання спадщини відумерлою, яка подана заявником за правилами окремого провадження.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення даної заяви.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись статтями 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Територіальної громади міста Херсона в особі Херсонської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 січня 2022 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

В.О. Бездрабко