Справа № 212/89/22
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд до іншого суду

17 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла зазначена позовна заява Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що місце реєстрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є наступна адреса: Україна, 04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 27 Т, Шевченківський район міста Києва.

Встановлено, що місце реєстрації ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛІОС"», відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є наступна адреса: Україна, 04052, місто Київ, вул.Нижній Вал (Подільський р-н), будинок 7-9.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом звернення до суду позивача є визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійним правочин, за яким вона не є стороною правочину.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 заперечує факт укладання правочину про надання грошових коштів в якості кредиту, між ПублічнИМ акціонернИМ товариствОМ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 .

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що звертається до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з тим, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, стягнення грошових коштів буде здійснюватися за місцем реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень наведеної правової норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з таких умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі, якщо виходити з положень статті 532 ЦК України, місцем виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором позики є місце проживання боржника, а саме місто Кривий Ріг, то, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких із урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності. Договір кредиту, позики не відноситься до тих договорів, виконувати які можна тільки в певному місяці, оскільки повернення коштів може бути здійснене позичальником в будь-який спосіб та в будь-якому місці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 216/3976/15-ц (провадження № 61-16190св18) та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №344/16135/19 (провадження №61-1688св20).

З огляду на те, що позивач заперечує факт укладання кредитного договору, позивач просить суд визнати правочин недійсним за яким, вона не є стороною, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ПублічнИМ акціонернИМ товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» не було визначено місце виконання спірного зобов`язання, зміст договору не свідчить, що його виконання можливе лише за конкретною адресою або у певному місці, параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України не передбачено територіальну юрисдикцію (підсудність) за домовленістю між сторонами, тобто договірну підсудність, відтак підсудність цієї справи визначається за загальними правилами підсудності, а саме позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст.31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання правочину недійсним, яка за правилами загальної територіальної підсудності (позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) підсудна іншому суду, при цьому відсутні підстави для застосування правил альтернативної підсудності, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підсудна Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та підлягає направленню за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 258-261, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання правочину недійсним, разом з доданими до неї матеріалами - передати за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Дехта