Справа № 761/4632/20
Провадження 2/357/1652/22
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В.,

за участю представника позивача - адвоката Коннової Н.І., представника відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква - Липовенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква, Білоцерківської міської ради Київської області про виключення житла з числа службового та надання дозволу на приватизацію, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква, Білоцерківської міської ради Київської області про виключення житла з числа службового та надання дозволу на приватизацію.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.

Позивач - підполковник, старший офіцер відділу підготовки військ штабу військ протиповітряної оборони Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнений з військової служби наказом 22.05.2019 року №183 у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зазначає, що він станом на 02.07.2019 року мав вислугу 26 років, 11 місяців і 2 дні, за рішенням житлової комісії в/ч А НОМЕР_2 протоколом №5 від 12.03.2016 року забезпечений службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з 21.08.1996 року перебуває на квартирному обліку, а з 20.04.2017 року на першочерговому квартирному обліку, як учасник бойових дій. Зазначає, що не використовував своє право на приватизацію, а тому звернувся з рапортом до житлової комісії Командування Сухопутних військ ЗСУ від 28.02.2019 року про зміну статусу займаної ним квартири «службова».

Власником вказаної квартири є Міністерство оборони України. 15.08.2019 року Київським квартирно-експлуатаційним управлінням Позивачу було повернуто квартирну справу без реалізації, з тих мотивів, що спірна квартира має житлову площу 22,3 кв.м., а оскільки в ній зареєстровано троє осіб, то при нормі забезпечення від 9,0 до 13,65 кв.м. на одну особу, необхідна житлова площа має бути не менше 27 кв.м.

23.09.2019 року Позивач звернувся з претензією до Київського квартирно-експлуатаційного управління, яке 03.10.2019 року листом за №517/6339 повідомило про невідповідність розміру житлової площі службової квартири нормам забезпечення на всіх членів сім`ї постійним житлом.

Позивач зазначає, що Відповідачами порушується його право на забезпечення житлом, шляхом не виключення займаної ним з родиною квартири з числа службових. За таких обставин був вимушений звернутися до суду та просив:

зобов`язати Міністерство оборони України виключити з числа службового квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м. та жилою площею 22,3 кв.м., в якій проживає родина Позивача;

зобов`язати Міністерство оборони України передати у комунальну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м. та жилою площею 22,3 кв.м., в якій проживає родина Позивача;

зобов`язати Білоцерківську міську раду Київської області надати дозвіл на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м. та жилою площею 22,3 кв.м., в якій проживає Позивач разом з родиною.

27.07.2022 року у підготовчому судовому засіданні представник Відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справи за позовами діючих та колишніх військослужбовців стосовно реалізації їхніх житлових прав мають розглядатися за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства. Право, яке Позивач вважає порушеним, він набув у зв`язку з проходженням військової, тобто публічної служби. Тому спір щодо реалізації цього права має розглядатися за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори з приводу проходження публічної служби. Наголосила на тому, що даний спір є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду. Оскільки дана справа предметно не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду, просила провадження у ній закрити.

У підготовчому судовому засіданні представник Позивача заперечувала проти закриття провадження у справі, пояснила, що на її думку вона має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки стосується захисту житлових прав Позивача.

Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши клопотання представника Відповідача, вислухавши думку представника Позивача та дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу (пункт 1.3 затвердженої Наказом № 737 Інструкції, яка на час звернення позивача з рапортом від 5 лютого 2018 року діяла у редакції від 17 червня 2016 року).

З метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, гарнізонах створюються житлові комісії (пункт 1.6 тієї ж Інструкції).

Для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство військової частини рапорт, зразок якого наведений у додатку 1 до цієї Інструкції, на ім`я командира військової частини про зарахування на облік, який підписується повнолітніми членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання жилого приміщення та бажають разом з ним перебувати на квартирному обліку (абзац перший пункту 2.5 вказаної Інструкції).

Військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини (абзац шістнадцятий пункту 2.5 тієї ж Інструкції).

Під час виникнення спірних правовідносин питання забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців ЗС України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, регулювала Інструкція, затверджена Наказом № 380 у відповідній редакції.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від МО України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду МО України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Військовослужбовці та члени їх сімей (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали службове житло за попереднім місцем служби) забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що мають відповідати вимогам житлового законодавства. У разі відсутності службових житлових приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються у гуртожитках, сімейних гуртожитках, а неодружені військовослужбовці - у спеціально пристосованих казармах або військова частина орендує їм житло чи за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення в порядку, визначеному законодавством (пункт 3 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення (абзац перший пункту 4 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті МО України, в Генеральному штабі ЗС України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях ЗС України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії. До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку (пункт 1 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі (абзац перший пункту 8 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Отже, у спірних правовідносинах, як за Інструкцією, затвердженою Наказом № 737, так і за Інструкцією, затвердженою Наказом № 380, Відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції). За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, військова служба теж була віднесена до служби публічної.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом від 5 лютого 2018 року; близький за змістом припис є і в поточній редакції цієї частини, чинній із 23 червня 2018 року).

Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Позивач, мотивує свій позов, зокрема, приписами Конституції України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, соціальна гарантія якої, як він вважає, його протиправно позбавлено, передбачена для осіб, котрі проходять військову, тобто публічну службу. Інакше кажучи, право, яке Позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби.

Тому спір щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців).

Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 року у справі №362/643/21, висновки якої в силу приписів ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для суду є обов`язковими.

Відповідно до правил п.1 ч.1, ч.2 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що даний спір є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду. Провадження у даній справі необхідно закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква, Білоцерківської міської ради про виключення житла з числа службового та надання дозволу на приватизацію - закрити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Міністерство оборони України, адреса місцезнаходження: 03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський 6, .

Київське квартирно-експлуатаційне управління, адреса місцезнаходження: 03168, місто Київ, Солом`янський район, проспект Повітрофлотський 30, ).

Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3, ЄДРПОУ: НОМЕР_3.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярмаркова 1, .

Білоцерківська міська рада адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, 15, .

СуддяВ. П. Цукуров