Справа № 382/1002/21
Провадження № 2/526/65/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Гадяч в порядку загального провадження цивільну справу №382/1002/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

21 вересня 2021 року до Гадяцького районного суду на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області передана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, яка завдана внаслідок ДТП у розмірі 245 538,91 грн.

28 вересня 2021 року провадження по справі відкрито.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що внаслідок ДТП був пошкоджений його автомобіль. Страхова виплата не покрила відновлювальні роботи по ремонту автомобіля, тому змушений звернутися до суду.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, вказавши, що буде відшкодовувати кошти позивачу в міру своїх можливостей.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30 грудня 2020 року о 18 год. 00 хв. на автодорозі Київ Харків - Довжанський ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з автозаправної станції на головну дорогу, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Постановою Гадяцького районного суду від 06 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 526/670/21 ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником транспортного засобу марки Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та обставини даного ДТП, не потребують доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № /Ф-1 від 27.01.2021, складеного ТОВ «Експертплюс» вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу (КТЗ), марки «Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30 грудня 2020 року становить 372938,91 грн.

Станом на день дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ СК «Провідна».

Відповідно страхового акту № від 12 травня 2021 року ПрАТ СК «Провідна» відшкодувала ОСОБА_1 127400 грн., що також підтверджується випискою банку про зарахування вказаної суми на картковий рахунок позивача.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Крім того, підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між майновою шкодою та протиправними діями особи.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року в справі №754/1114/15-ц зазначив наступне.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, беручи до уваги що розмір страхового відшкодування не є достатнім для покриття збитків позивача, суд приходить до висновку, що мають бути застосовані приписи ст. 1194 ЦК України.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню, так як в процесі розгляду справи було достовірно встановлено, що з вини відповідача сталося ДТП, в результаті якого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля складає 372938,91 грн., страхова компанія відшкодувала позивачу - 127400 грн., отже до стягнення підлягає різниця у виплаті між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, пов`язаною з ДТП у розмірі 245 538,91 грн.

Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст. 12, 81, 82, 141, 142, 257, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

- позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, яка завдана внаслідок ДТП у розмірі 245 538,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18 січня 2022 року.

Головуюча: Л. В. Максименко