Дата документу 12.01.2022 Справа № 337/4146/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/4146/20 Головуючий у 1 інстанції Мурашова Н.А.
Провадження № 22-ц/807/58/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року ОСББ «Воронезька 16» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.10.2016р. ОСОБА_1 була прийнята на посаду голови правління ОСББ «Воронезька 16» з посадовим окладом згідно шатного розпису, що підтверджується наказом №1 від 06.10.2016р.

Наказом №1-к від 28.04.2020р. її звільнено з посади голови правління ОСББ «Воронезька 16» з дати внесення змін про юридичну особу, тобто з 24.04.2020р., на підставі п.9 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Статуту ОСББ до компетенції загальних зборів, відноситься, зокрема, визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління, що відповідає ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

За час керівництва відповідачки в період з 07.10.2016р. по 24.04.2020р. вона без правових підстав виплачувала собі матеріальне заохочення у розмірі, визначеному нею на власний розсуд, одноособово, що підтверджується бухгалтерськими документами.

Протокол загальних зборів про визначення матеріального заохочення голови правління відсутній і такі рішення загальними зборами не приймались.

Таким чином, відповідачка, діючи недобросовісно, безпідставно отримала кошти в загальному розмірі 71700,74грн., що відповідно до ст.1212,1213 ЦК України є підставою для їх стягнення з неї на користь позивача.

Враховуючи, що розмір щомісячного матеріального заохочення голови правління ОСББ не може бути меншим розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом, переплата за 2017р. становить 3930,00грн., за 2018р. 22550,22грн, за 2019р. 23414,74грн, за 4 міс 2020р. 21805,78грн.

Просило суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 71700,74грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

24 червня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткове рішення.

Стягнуто з ОСББ «Воронезька 16» на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення витрат на правничу допомогу 11500 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСББ «Воронезька 16» подало апеляційні скарги, в яких посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Здійснити розподіл судових витрат.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано заяву про витребування доказів від ОСОБА_1

ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення у цій справі залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2021р. наказ №1-к від 24.04.2020р. про звільнення ОСОБА_1 визнаний незаконним та скасований.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 вересня 2021 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2021 року та додаткове рішення Хортицького районного суду від 25 березня 2021 року у цій справі скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, закрито.

ОСОБА_1 оскаржила постанову апеляційного суду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня відкрито касаційне провадження (текст и зазначених рішень суду містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням загальних зборів ОСББ первісно було встановлено посадовий оклад голови правління в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом, і в такому розмірі ОСОБА_1 виплачувалась заробітна плата в 2016р., спору щодо цього періоду між сторонами немає.

ОСББ «Воронезька 16» в рамках цього позову ставить питання про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 71700,74грн., які визначені ним як різниця між фактично нарахованою їй заробітною платою та мінімальною заробітною платою, посилаючись на те, що відповідачка, починаючи з 2017р., здійснювала нарахування собі заробітної плати в розмірі 1,1 мінімальної заробітної плати на місяць з врахуванням фактично відпрацьованого часу відповідно до норм чинного трудового законодавства та премії без погодження та затвердження загальними зборами ОСББ, тобто без правових підстав і недобросовісно.

В обґрунтування цих вимог позивачем надано і судом досліджено розрахунок, складений представником позивача ОСОБА_2 02.10.2020р.

Вказаний розрахунок досліджений судом першої інстанції, відповідно до якого розмір безпідставно отриманих ОСОБА_1 коштів за період з 07.10.2016р. по 24.04.2020р. становить усього 71700,74грн., в т.ч. за 2016р. 0грн., за 2017р. - 3930,00грн., за 2018р. 22550,22грн, за 2019р. 23414,74грн., за 2020р. 21805,78грн. (арк..11 т.1).

Згідно з щомісячними звітами ОСББ «Воронезька 16» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (Таблиця 6 «Відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам») за період жовтень 2016р. квітень 2020р. (арк..40-204 т.1) ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата за жовтень-листопад 2016р. по 1450,00грн., за грудень 2016р. 1600,00грн., за січень-квітень 2017р. по 3520,00грн., за травень-листопад 2017р. по 3530,00грн., грудень 2017р. 3540,00грн., за січень 2018р. 5637,50грн, за лютий 2018р. 5074,00грн, за березень 2018р. 780,95грн і 3127,58грн., за квітень 2018р. 7121,00грн., за травень 2018р. 4754,44грн., за червень 2018р. 6416,67грн., за липень 2018р. 4304,22грн. та 1532,60грн., за серпень 2018р. 5804,44грн., за вересень 2018р. 5599,44грн., за жовтень 2018р. 5934,89грн., за листопад 2018р. 5468,99грн., за грудень 2018р. 5669,50грн., січень 2019р. 6229,69грн., лютий 2019р. 6082,15грн., березень 2019р. 6380,23грн., квітень 2019р. 6024,77грн., травень 2019р. 6598,56грн., червень 2019р. 5852,63грн., липень 2019р. 6419,39грн., серпень 2019р. 6393,63грн., вересень 2019р 6229,69грн, жовтень 2019р 6728,96грн., листопад2019 5601,26грн, грудень 2019 4949,78грн, січень 2020 5537,51грн, лютий 2020 5844,71грн, березень 2020 6184,88грн, квітень 2020 23130,68грн.

Згідно з щомісячними Відомостями розподілу виплат ОСББ «Воронезька 16» на банківському рахунку в АТ КБ «Приватбанк» за період жовтень 2016р. квітень 2020р. (арк..40-204 т.1) виплачено (перераховано на банківський рахунок) ОСОБА_1 заробітну плату за жовтень-листопад 2016р. по 1353,28грн.; за грудень 2016р. 1474,03грн., за січень 2017р. 2833,60грн., за лютий 2017р. 3265,60грн., за березень 2017р. двома частинами 2057,42грн.та 1632,80грн., за квітень 2017р. 1632,80грн. та 1632,80грн., за травень 2017р. 1640,85грн. 1632,80грн., за червень 2017р. 1636,85грн та 1636,80грн, за липень 2017р. 1640,85грн та 1632,80грн, за серпень 2017р. 1640,85грн та 1632,80грн, за вересень 2017р. 1640,85грн та 1632,80грн, за жовтень 2017р. 1640,85грн та 1632,80грн, за листопад 2017р. 1640,85грн та 1632,80грн, грудень 2017р. 1648,90грн. та 1632,80грн., за січень 2018р. 3123,93грн та 1890,00грн, за лютий 2018р. 2510,31грн та 2050,00грн, за березень 2018р. 2125,38грн та 1496,72грн., за квітень 2018р. 4398,14грн та 1810,00грн, за травень 2018р. 2493,06грн та 1810,00грн., за червень 2018р. 3831,16грн та 1810,00грн, за липень 2018р. 2050,10грн, 1810,00грн, 1314,27грн., за серпень 2018р. 3338,31грн, 1810,00грн, за вересень 2018р. 3173,28грн, 1810,00грн., за жовтень 2018р. 3443,33грн, 1810,00грн., за листопад 2018р. 3068,28грн, 1810,00грн, за грудень 2018р. - 3229,69грн, 1810,00грн., за січень 2019р. 3449,57 та2084,00грн., лютий 2019р. 3330,80грн. та 2084,00грн., березень 2019р. 3570,76грн та 2084,00грн., квітень 2019р. 3284,61грн. та 2084,00грн., травень 2019р. 3746,51грн та 2084,00грн., червень 2019р. 3091,48грн. та 2084,00грн., липень 2019р. 3186,39грн. та 2499,89грн., серпень 2019р. 3581,55грн та 2084,00грн., вересень 2019р. 3449,57грн та 2084,00грн., жовтень 2019р 3851,49грн та 2084,00грн, листопад 2019 2943,68грн та 2084,00грн., грудень 2019р 2419,24грн та 2084,00грн.. січень 2020р 2941,24грн та 2084,00грн., лютий 2020 3182,53грн та 2090,00грн, березень 2020 3456,37грн та 2090,00грн, 1900,00грн, за квітень 2020 16530,20грн та 2090,00грн.

Згідно з щомісячними Відомостями нарахування та виплати заробітної плати за період жовтень 2016р. квітень 2020р., складеними ФОП ОСОБА_3 та підписаними 19.10.2020р. головою правління ОСББ «Воронезька 16» Суміним О.П. (арк..40-204 т.1), сума безпідставно нарахованих коштів ОСОБА_4 склала: за жовтень-грудень 2016 0, січень-квітень 2017 0, травень-листопад 2017 по 10,00грн щомісячно, грудень 2017 20,00грн, січень 2018 1542,20грн, лютий 2018 978,70грн, березень 2018 0, квітень 2018 3025,70грн, травень 2018 659,14грн, червень 2018 - 2321,37грн, липень 2018 відсутня відомість, серпень 2018 1709,14грн, вересень 2018 1504,30грн, жовтень 2018 1839,59грн, листопад 2018 1373,69грн, грудень 2018 1574,20грн., січень 2019 1639,39грн, лютий 2019 1491,85грн, березень 2019 1789,93грн , квітень 2019 1434,47грн, травень 2019 2008,26грн, червень 2019 1262,33грн, липень 2019 1829,09грн, серпень 2019 1803,33грн., вересень 2019 1639,39грн., жовтень 2019 2138,66грн., листопад 2019 1010,96грн., грудень 2019 359,48грн., січень 2020 342,21грн., лютий 2020 649,41грн, березень 2020 989,58грн, квітень 2020 0, усього 37006,37грн.

Відповідно до Протоколу загальних зборів ОСББ «Воронезька 16» №3 від 25.12.2016р. (пп.2 п.2) ними прийнято рішення про затвердження посадового окладу голови правління в розмірі 1,1 мінімальної заробітної плати на місяць з врахуванням фактично відпрацьованого часу відповідно до норм чинного трудового законодавства (Том 1, а.с. 218-222).

Згідно Кошторису ОСББ «Воронезька 16» на 2017р., затвердженого цими ж загальними зборами, посадовий оклад голови правління становить 3520,00грн. (МЗП 3200,00грн х 1,1) (том 1, а.с. 224).

Протоколом загальних зборів ОСББ «Воронезька 16» №4 від 21.01.2018р. (п.4) прийнято рішення про затвердження посадового окладу голови правління в розмірі 1,1 мінімальної заробітної плати на місяць з врахуванням фактично відпрацьованого часу відповідно до норм чинного трудового законодавства (том 1, а.с. 225-228).

Відповідно до Кошторису ОСББ «Воронезька 16» на 2018р., затвердженого цими ж загальними зборами, посадовий оклад голови правління становить 4070,00грн. (МЗП 3700,00грн х 1,1) (Том 1, а.с. 230).

Протоколом засідання правління ОСББ «Воронезька 16» №8 від 06.10.2016р. прийнято рішення про затвердження штатного розпису ОСББ у кількості 2-х штатних одиниць: 1210.1 голова правління з окладом 1450,00грн., 9162 Робітник з комплексного прибирання та утримання будинку з прилеглими територіями з окладом 1450,00грн. (Том 1, а.с. 244,245).

Відповідно до копії протоколу засідання правління ОСББ «Воронезька 16» №9 від 30.11.2016р. прийнято рішення про внесення з 01.12.2016р. змін до штатного розпису ОСББ в частині розміру посадового окладу, зокрема, голови правління з 1450,00грн на 1600,00грн.(Том 1, а.с.246,247).

Згідно з копією протоколу засідання правління ОСББ «Воронезька 16» №14 від 30.12.2016р. прийнято рішення про внесення з 01.01.2017р. змін до штатного розпису ОСББ в частині розміру посадового окладу, зокрема, голови правління з 1600,00грн. на 3520,00грн(Том 1, а.с. 248,249 ).

Згідно з копією протоколу засідання правління ОСББ «Воронезька 16» №30 від 26.12.2017р. прийнято рішення про внесення з 01.01.2018р. змін до штатного розпису ОСББ в частині розміру посадового окладу, зокрема, голови правління з 3520,00грн на 4100,00грн. (Том 1, а.с. 250, Том, а.с. 1).

Згідно з копією протоколу засідання правління ОСББ «Воронезька 16» №34 від 03.12.2018р. прийнято рішення про внесення з 01.01.2019р. змін до штатного розпису ОСББ в частині розміру посадового окладу, зокрема, голови правління з 4100,00грн.на 4590,30грн (Том 2, а.с..2,3).

Відповідно до копій Актів ревізії фінансово-господарської діяльності ОСББ «Воронезька 16» від 26.07.2017р., 20.03.2018р. та Звітів ревізійної комісії ОСББ «Воронезька 16» за 2018р, 2019р.(Том 2, а.с. 4-17) при проведенні ревізії встановлено, що рішення загальних зборів та правління оформлені у вигляді протоколів, які прошиті та пронумеровані, виконуються правлінням та головою правління, накази на прийом, звільнення працівників, відомості нарахування та виплати заробітної плати ведуться вірно, штатний розпис складається, звітність подається своєчасно.

В Звіті за 2018р. зазначено, що згідно з наказами «Про преміювання працівників об`єднання» голові правління була нарахована премія за сумлінне виконання професійних обов`язків та обробку звернень громадян (фіксуються в Журналі звернень) в загальній сумі 17666,01грн., в т.ч. у т.ч. у січні - 1537грн за 46 звернень, лютому - 974грн за 26 звернень, квітні 3021грн за 51 звернення, травні 592,77грн за 30 звернень, червні 2255грн за 47 звернень, липні 1630,68грн за 20 звернень, серпні 1640грн за 17 звернень, вересні 1435грн за 21 звернення, жовтні 1770,45грн за 24 звернення, листопаді 1304,55грн. за 31 звернення, грудні 1505,06грн за 32 звернення.

В Звіті за 2019р. також зазначено, що згідно з наказами «Про преміювання працівників об`єднання» голові правління була нарахована премія за сумлінне виконання професійних обов`язків та обробку звернень громадян в загальній сумі 17575,94грн., в т.ч. в січні 1639,39грн. за 52 звернення, в лютому 1491,85грн за 11 звернень, березні 1789,93грн за 49 звернень, квітні 1434,47грн за 10 звернень, травні 2008,26грн за 12 звернень, червні 1262,33грн за 22 звернення, липні 997,89грн за 23 звернення, серпні 1803,33грн за 19 звернень, вересні 1639,39грн за 24 звернення, жовтні - 2138,66грн за 29 звернень, листопаді 1010,96грн за 24 звернення, грудні 359,48грн. за 19 звернень.

На підтвердження обліку звернень громадян відповідачка ОСОБА_1 надала роздруківку з комп`ютерної версії відповідного журналу, в якому міститься інформація про дату та час звернення, особовий рахунок абонента, суть звернення, дату та час виконання, суть виконаних робіт, понаднормовий час роботи (арк..18-42 т.2), а також копії табелів обліку робочого часу із зазначенням кількості відпрацьованого часу, в т.ч. надурочно (Том 2, а.с. 43-81).

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ОСББ «Воронезька 16», затверджених протоколом №5 засідання правління ОСББ від 03.09.2016р., нормальна тривалість робочого часу становить 40 годин на тиждень, час роботи з 08.00год до 17.00год, перерва з 12.00год до 13.00год, вихідні субота, неділя (п.6.1,6.8), понаднормові роботи, як правило, не допускаються, застосування понаднормових робіт може провадитися у виняткових випадках, з метою усунення аварійних ситуацій, обробки звернень мешканців будинку і в межах, передбачених законодавством (п.6.12).

Положеннями статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В силу приписів ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Приписами статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи, не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що грошові кошти в сумі 71700,74грн. у вигляді частини заробітної плати відповідачка ОСОБА_1 набула поза підставою, передбаченою Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ, діючи при цьому недобросовісно.

Доказів того, що загальними зборами ОСББ не приймались рішення про визначення посадового окладу голови правління в розмірі 1,1 встановленої законом мінімальної заробітної плати та виплату голові правління премії, а також що оплата понаднормової роботи здійснювалась безпідставно, позивач ні суду першої ні суду апеляційної суду не подав, пославшись на те, що в ОСББ відсутні оригінали будь-яких документів господарської діяльності, протоколи загальних зборів ОСББ та засідань правління, первинні бухгалтерські документи за період керівництва ОСОБА_1 через те, що після звільнення останньої вона не передала документи новому керівництву.

Надані до апеляційної скарги копії актів від 25.04.2020р., 05.05.2020р., 04.02.2021р. колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони складені членами нового правління ОСББ, тобто заінтересованими особами. Направлення представником ОСББ на адресу ОСОБА_1 вимог про передачу документів ОСББ також не свідчить про відсутність документів у позивача.

Подане до суду апеляційної інстанції про витребування доказів, задоволене бути не може, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції заявлялось таке клопотання, в задоволенні яких судом було відмовлено.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.03.2021р.. залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30.06.2021 року в задоволенні позову ОСББ «Воронезька 16» до ОСОБА_1 про зобов`язання передати керівнику ОСББ печатку та всі офіційні документи ОСББ в оригіналі, в т.ч. проектно-кошторисну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових мереж водопостачання, каналізації, центрального опалення, тепло-, газо-, електропостачання тощо, акти державної комісії про приймання жилого будинку в експлуатацію, паспорти ліфтового господарства, договори (цивільно-правові, з банківськими установами та іншими юридичними особами та ін.), звітність та накази, документацію бухгалтерського обліку, протоколи загальних зборів та засідань правління, інші документи, речі та предмети, які стосуються діяльності ОСББ відмовлено через недоведеність позовних вимог.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.03.2021р оку та постанову Запорізького апеляційного суду від 30.06.2021 року скасовано провадження у справі закрито (тексти судових рішень міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень)

Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2020р. за заявою голови правління ОСББ «Воронезька 16» Суміна О.П. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.257 КК України (за фактом викрадення, привласнення документів ОСОБА_1 ) (Том 2 а.с. 134-137). З наданих пояснень представника позивача встановлено, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження по теперішній час триває. Таким чином, причетність ОСОБА_1 до вказаного кримінального правопорушення не встановлена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що під час зайняття посади голови правління ОСББ відповідачка ОСОБА_1 вчинювала будь-які шахрайські дії, здійснювала нецільове використання грошових коштів, привласнила, розтратила майно або заволоділа ним шляхом зловживання службовим становищем, підробила якісь документи та використала їх. Ці обставини правоохоронними органами та судами в межах кримінального чи цивільного судочинства не встановлювались. З відповідними заявами представники ОСББ не звертались.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не доведено відсутності правових підстав та недобросовісності з боку відповідачки ОСОБА_1 в отриманні заробітної плати в більшому розмірі, ніж визначено загальними зборами ОСББ, тобто не спростував презумпцію добросовісності набувача майна, що є його прямим обов`язком під час вирішення спору про повернення безпідставно набутої заробітної плати.

Під час розгляду справи позивачем ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не було доведено безпідставність отримання відповідачем грошових коштів у вигляді зарплати в тому розмірі, що виплачувалися. Позивачем не спростовані твердження відповідача про те, що їй виплачувалася заробітна плата саме в тому розмірі що було узгоджено на Загальних зборах.

З наданих в суді першої інстанції показань свідка, бухгалтера, яка нараховувала заробітну плату відповідачу встановлено, що вона нараховувала заробітну плату ОСОБА_1 саме з урахуванням коефіцієнта 1,1 на підставі рішення Загальних зборів, а свідок який був головою ревізійної комісії та проводив перевірку господарської діяльності ОСББ, під час перевірок не вбачав ні порушень ні зловживань з боку відповідача, в тому числі і при нарахуванні заробітної плати, при тому, що голові ревізійної комісії надавалися всі документи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що під час зайняття посади голови правління ОСББ ОСОБА_1 вчинювала шахрайські дії, здійснювала нецільове призначення грошових коштів, привласнила, розтратила майно або заволоділа ним шляхом зловживання службовим становищем, підробила документи та використала їх.

Вказані обставини правоохоронними органами та судами в межах кримінального чи цивільного судочинства не встановлені.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені всі обставини, що мають значення для справи.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньої аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії"). Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом доказів по справі, оскільки, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 16» залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2022 року.

Головуючий

Судді: