Провадження № 2/643/1739/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.,

за участю секретаря Шестакової К.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 213 600 грн., три відсотки річних у розмірі 9 269,65 грн., інфляційні витрати у розмірі 22 428 грн., всього 245 297,65 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.04.2019 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 620 на бланку ННЕ № 303282, відповідно до умов якого вона, як позикодавець, передала у власність відповідачу, як позичальнику, грошові кошти у розмірі 213 600,00 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день укладення договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався повернути суму позики не пізніше 17 години 00 хвилин 10.04.2020. Однак на теперішній час відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав. Позивачкою на адресу відповідача направлялася претензія з вимогою виконати зобов`язання за договором, проте відповіді отримано не було.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвалою суду від 24.09.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено відчуження майна, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 27.09.2021 відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, справу ухвалено слухати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 10.04.2019 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 620 на бланку ННЕ № 303282, відповідно до умов якого вона, як позикодавець, передала у власність відповідачу, як позичальнику, грошові кошти у розмірі 213 600,00 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день укладення договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався повернути суму позики не пізніше 17 години 00 хвилин 10.04.2020 (а.с. 8-9).

У зазначений строк відповідач не виконав своє зобов`язання і не повернув позивачу суму позики у розмірі 213 600,00 грн. На письмову вимогу про необхідність повернути грошові кошти відповідач відповіді не надав.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який здійснений позивачем у позовній заяві, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 245 297,65 грн., що складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням 213 600,00 грн.; 3% річних 9 269,65 грн.; інфляційні витрати (збитки) 22 428,00 грн.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості.

До теперішнього часу визначені судом суми коштів відповідач не сплатив на користь позивача.

Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та йото умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За користування чужими грошовими коштами, як зазначено в ст. 536 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за договором позики, 3% річних та інфляційних витрат, що становить 245 297,65 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь загальну суму боргу за договором позики у розмірі 245 297,65 грн., що складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням 213 600,00 грн.; 3% річних 9 269,65 грн.; інфляційні витрати (збитки) 22 428,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 452,99 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 536, 611, 625, 631, 1046, 1047 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за основним зобов`язанням 213 600,00 грн.; 3% річних 9 269,65 грн.; інфляційні витрати (збитки) 22 428,00 грн., а всього 245 297 (двісті сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто сім) грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 452 (дві тисячі чотириста п`ятдесят дві) грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Харченко А.М.