Справа № 946/6859/21
Провадження № 2/946/1847/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Зубенко Л.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване у встановленому законом порядку.

У судове засідання позивача ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено розпискою про отримання ним судової повістки, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали заяви, відповідно до яких претензій щодо спадщини до позивача не мають, на спадщину не претендують та просять позов задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору забудови від 08.02.1960 року, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальної конторою 06.03.1960 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1962, право власності на житловий будинок не зареєстроване (а.с.10-11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.12.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту, посвідченого 27.09.2016 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2475, ОСОБА_4 заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами та присадибною ділянкою щодо нього, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про прийняття спадщини, також на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавицею, що підтверджується копією домової книги на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.15), тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

02.08.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 належить земельна ділянка по АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Листом за вих. № 473/02-14 від 02.08.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване в установленому законом порядку (а.с.27).

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова