Справа № 752/1395/19
Провадження № 2-зз/752/34/22
У Х В А Л А

25 січня 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В., розглянувши клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 25.01.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юхневич Тетяна Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Личина Олена Володимирівна про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, витребування квартири, визнання права власності на 1/2 частини квартири, витребування транспортного засобу, стягнення компенсації в розмірі 1/2 вартості майна та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Так, ухвалою від 25.01.2019 р. заяву позивача про забезпечення позову задоволено, та накладено арешт на майно, зокрема, на грошові кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, еквівалентом за курсом НБУ (28,00 грн. за один долар США) сума складає 560 000 (п`ятсот шістдесят тисяч) грн., 15 000 (п`ятнадцять тисяч) Євро еквівалентом за курсом НБУ (31,90 за один Євро) сума складає 478 500 (чотириста сімдесят вісім тисяч п`ятсот) грн., 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн.

21.01.2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цій частині.

Вважає, що застосування вказаного заходу забезпечення позову є безпідставним, оскільки приналежність грошових коштів відповідачу жодним чином не підтверджено.

Зазначає, що позивачка ОСОБА_2 звертаючись із заявою про забезпечення позову, в січні 2019 р., в частині накладення арешту на грошові кошти, послалася на те, що згідно декларації її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік в зазначеній декларації в розділі 12 «грошові активи» зазначено, вид активу «грошові кошти» у ОСОБА_3 20 000 дол. США, у дружини (позивачки ОСОБА_2 ) 15000 Євро та 350 000 грн.

У період декларування, тобто станом на 2017 р. та до 31.12.2019 р. відповідач ОСОБА_3 працював на державній службі - керівник сектору у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Звертає увагу суду, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходились у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2012 р. по 05.04.2019 р., отже задекларовані кошти згідно декларації за 2017 рік були спільними сумісними на той час подружжя.

Однак, згідно щорічних декларацій ОСОБА_3 за 2018 та 2019 рік у розділі 12 декларації «грошові кошти» відсутнє будь - яке декларування готівкових коштів у ОСОБА_3 , що на думку заявника означає, що кошти задекларовані у 2017 році були використані подружжям за час шлюбу, а відтак у подальшому у 2018 та 2019 рр. і не декларувалися.

За твердженням ОСОБА_3 , кошти які були ним задекларовані у 2017 році були витрачені на добудову та ремонт маєтку у с. Гора площею 200 кв.м., де наразі проживає позивачка.

Посилається на те, що на час вжиття заходів забезпечення позову, зокрема в частині накладення арешту на грошові кошти, у суду не було об`єктивної можливості перевірити, що цих коштів не має, що вони були задекларовані у шлюбі у 2017 році та акумулювалися у сім`ї.

Відтак, відпала необхідність у подальшому арешті грошових коштів, та внаслідок такого арешту відповідач позбавлений можливості користуватися своїми банківськими картками, оплачувати платежі тощо, оскільки державним виконавцем накладено арешт на всі його рахунки та відповідно банківські картки у межах виконавчого провадження 64724731.

Перевіривши матеріали справи та заяву про скасування заходів забезпечення позову приходжу до наступних висновків.

Статтею 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду україни № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Зазначені у клопотанні мотиви скасування заходів забезпечення позову, на думку суду, є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову, яке здійснюється шляхом її апеляційного оскарження, а не підставою для скасування застосованих заходів забезпечення позову.

Крім того, слід звернути увагу на те, що у клопотанні представника відповідача - ОСОБА_1 не зазначені мотиви, які можуть бути підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову у розумінні п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", а саме того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала, а посилання представника відповідача на зміниу обставин, що зумовили застосування заходу забезпечення позову не знайшли свого підтвердження у відповідній заяві.

Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 25.01.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юхневич Тетяна Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Личина Олена Володимирівна про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, витребування квартири, визнання права власності на 1/2 частини квартири, витребування транспортного засобу, стягнення компенсації в розмірі 1/2 вартості майна та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко