копія Справа №678/1284/21
Провадження 2-678-162/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цибульського Д.В.,

при секретарі судового засідання Іськовій Т.Л.,

представника відповідача Мартинюка О.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Таргоній Вадима Миколайовича до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи,

встановив:

09.11.2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Таргоній В.М. від 04.11.2021 року, в якій позивач та її представник просять стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 200000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка та її представник посилаються на те, що, 21.12.2019 року на непарній колії, неподалік залізничної станції Деражня, на 1183 кілометрі, пікет 6, локомотив ВЛ80к-096 вантажного потягу №2743 сполученням Жмеринка-Тернопіль, під керуванням машиніста ОСОБА_2 , скоїв наїзд на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка від отриманих травм померла. 21.12.2019 року за фактом настання цієї події було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 та розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого від 27.12.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000262, було закрито. Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262, факт наїзду поїздом на загиблу ОСОБА_3 було зафіксовано органами досудового розслідування, та між наїздом на загиблу локомотивом ВЛ80к-096 (тобто джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст.1187 ЦК України), та смертю останньої, наявний причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджується висновком експерта №98. Власником локомотиву ВЛ80к-096 є виробничий підрозділ «Локомотивне депо Козятин», регіональної філії «Південно-Західна залізниця», Акціонерного товариства «Українська Залізниця», а ОСОБА_2 працює у виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо Львів-Захід», регіональної філії «Львівська залізниця», AT «Укрзалізниця», на посаді машиніст електровоза з 28.05.2014 року по теперішній час, що підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит від AT «Укрзалізниця» вих.№ЦЦТех-08/258 від 27.08.2021 року. ОСОБА_1 являється дочкою загиблої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, отже вона втратила рідну матір. Внаслідок смерті матері позивачка позбавлена можливості отримувати допомогу та підтримку від матері, що відновлені у будь-який спосіб бути не можуть. Крім цього, вона втратила і можливість життєвого зв`язку з матір`ю протягом свого майбутнього життя. Для дочки важливою є порада та підтримка матері, приклад для наслідування. ОСОБА_1 була близькою з матір`ю ОСОБА_3 , проживала разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї загиблої ОСОБА_3 , вела спільне господарство, постійно спілкувалась. Факт сумісного проживання свідчить про тісні сімейні зв`язки позивачки та її рідної матері, і крім додаткових зусиль для організації свого життя вона відчуває страждання та біль пов`язані з втратою рідної матері, неможливістю побачити її та почути материнський голос. Отже, позивачка втратила найближчу людину, свою матір, була позбавлена материнської підтримки, любові та допомоги. Щодо тяжкості вимушених змін - враховуючи вищенаведене, те, що позивачку й загиблу об`єднували тісні сімейні зв`язки, в зв`язку зі смертю матері вимушені зміни в житті є дуже тяжкими, позивачці потрібно докладати зусиль для організації свого життя. Щодо часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану - попередній стан ніколи не може бути відновлений, оскільки смерть є невідворотною і непоправною втратою. Будь-які зусилля з боку позивачки не призведуть до позитивних змін в її житті, оскільки вона втратила матір назавжди. Страждання ОСОБА_1 пов`язані зі смертю ОСОБА_3 є не «одномоментними», а «триваючими», тому що втрата близької людини є непоправною трагедією в її житті. Встановити ціну людського життя неможливо, як і неможливо точно оцінити завдану моральну шкоду, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи те, що позивачку та загиблу об`єднували тісні сімейні зв`язки, спільне проживання та побут, вона отримувала підтримку і допомогу від загиблої, а також те, що смерть ОСОБА_3 повністю змінила життя позивачки у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, позивачка оцінює розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у грошовому еквіваленті 200000 гривень. Такий розмір є розумним і справедливим і зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

11.11.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану позовну заяву прийнято до провадження з проведенням її розгляду в порядку загального позовного провадження.

09.12.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

30.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача АТ «Українська залізниця» Макаровця І.В. від 24.11.2021 року в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в повному обсязі.

22.12.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача-адвоката Таргонія В.М., відповідно до якої він просить врахувати її при ухваленні рішення по даній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Таргоній В.М. не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином, від представника позивача-адвоката Таргонія В.М. 22.12.2021 року на адрес суду надійшло клопотання від 14.12.2021 року про проведення розгляду справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суду їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши думку та пояснення представника відповідача, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ч.1 ст.24 Конституції України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що набрав чинності 30 вересня 2016 року) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

А відповідно до частини другої вказаної статті юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судом встановлено, що паспортом серії НОМЕР_2 виданого Летичівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 17.11.1998 року підтверджується особа заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Виконкомом Ялинівської сілької ради Летичівського району Хмельницької області 14.10.1976 року встановлено, що ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с.Ялинівка, Летичівського району Хмельницької області, та її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Угринівською сільською радою Тисменицького району 03.12.1993 року встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 03.12.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 03.12.1993 року зроблено запис №21, та після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000262 від 21.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України, встановлено, що 21.12.2019 року близько 04 год. 27 хв. електровоз ВЛ80к-096, вантажного потягу №2743 сполученням «Жмеринка-Тернопіль», під керуванням машиніста ОСОБА_2 , помічника машиніста ОСОБА_9 слідуючи по непарній колії неподалік залізничної станції Деражня ВП «Жмеринська дирекція залізничних перевезень» РФ «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на 1183 кілометрі, пікет 6, подаючи звуковий сигнал, застосували екстрене гальмування, смертельно травмували ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку с.Ялинівка, Летичівського району Хмельницької області, яка переходила колії в невстановленому для цього місці.

За вказаним фактом, 21.12.2019 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №0000262, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України.

Згідно постанови старшого слідчого слідчого відділення Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Повха Д.В. від 27.12.2019 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 21.12.2019 року по факту смертельного травмування потягом ОСОБА_3 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрито, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України.

Відповідно до висновку експерта №98 від 20.01.2020 року судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 , 1952 року народження, лікаря судово-медичного експерта Заславського В.В. встановлено, що: причиною смерті ОСОБА_3 є поєднана тупа травма грудної клітки, живота та правої верхньої кінцівки. Давність настання смерті ОСОБА_3 становить приблизно 24-48 годин тому до початі проведення розтину (приблизно 2-4години), про що свідчить розвиток трупних явищ: трупне заклякання добре виражене в усіх групах скелетних м`язів шиї, лівої верхньої та нижніх кінцівок, трупні плями мають фіолетово-синюшний колір, при дозованому натискуванні пальцем не зникають, а тільки блідніють по периферії зони натискування і відновлюють свій колір через 16 хв. 10 сек.; при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: осаджень шкіри нижньої губи зліва, спинки носа, центральної частини лобної ділянки голови, лобної ділянки голови справа; ран шкіри передньо-зовнішньої поверхні правого плеча, центральної частини лобної ділянки голови; крововиливів в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні лобної ділянки, під плевру лівої легені, в грудну порожнину (2,5л), черевну порожнину (500мл); розчавлень та розривів тканини правої легені, печінки; переломів правої плечової кістки в середній третині, правої ключиці, 1-8 ребер справа по передньо-аксілярній лінії, 1-9 ребер справа по середньо-лопаточній лінії; вивиху правого плечового суглобу, що утворились незадовго до настання смерті від ударів якимись тупими твердими предметами, не виключено в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Наказу МО України №6 від 17.01.1995 року» мають ознаки: тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби) (осадження шкіри нижньої губи зліва, спинки носа, центральної частини лобної ділянки голови, лобної ділянки голови справа; ран шкіри центральної частини лобної ділянки голови; крововилив в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні лобної ділянки голови); тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (рана шкіри передньо-зовнішньої поверхні правого плеча; крововиливи в м`які покрив голови з боку внутрішньої поверхні лобної ділянки, під плевру лівої легені, в грудну порожнину (2,5л), черевну порожнину (500мл); розчавлення та розриви тканини правої легені, печінки; переломи правої плечової кістки в середній третині, праве ключиці, 1-8 ребер справа по передньо-аксілярній лінії, 1-9 ребер справа по середньо-лопаточній лінії; вивих правого плечового суглобу). Згідно даних з Висновку експерта №2356 від 03.01.2020 року судово-токсикологічнс експертизи зразка крові з трупа ОСОБА_3 , у крові останньої алкоголю не виявлено. Згідно даних з Висновку експерта експертизи №531 від 28.12.2019 року судово-імунологічнс експертизи кров з трупа ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновку експерта №2356 від 03.01.2020 року судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_3 , 1952 року народження, судового експерта-токсиколога Болотової О.В. встановлено, що під час судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_3 , 1952 року народження. Наявність етилового (винного) алкоголю не виявлено.

Відповідно до висновку експерта №531 від 28.12.2019 року судово-медичної експертизи зразка рідкої крові з трупа ОСОБА_3 , 1952 року народження, лікаря судово-медичного експерта імунолога ОСОБА_10 встановлено, що кров з трупа ОСОБА_3 відносяться до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Відповідно до висновку експерта №2062 від 20.01.2020 року судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_3 , лікаря судово-медичного експерта гістолога Собко Н.Б. встановлено, що повнокров`я досліджуваних огранів, малокров`я нирок. Набряк головного мозку. Ділянки фрагментації м`язових волокон міокарду. Помірний набряк між волоконної сполучної тканини міокарду. Поширені ділянки емфіземи з дистелектазами в легенях. Ділянки серозного набряку легень. Дистофія нирок та печінки. Ділянки розриву печінки.

Згідно з листом AT «Укрзалізниця» вих.№ЦЦТех-08/258 від 27.08.2021 року встановлено, що локомотив ВЛ80к-096 перебуває на балансі виробничого підрозділу «Локомотивне депо Козятин» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». ОСОБА_2 працює у виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» на посаді машиніст електровоза з 28.05.2014 року по даний час.

Відповідно до довідки Летичівської селищної ради Хмельницької області №356 від 16.07.2021 року встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала за адресою АДРЕСА_1 , станом на 21.12.2019 року (день смерті) входили: ОСОБА_1 - дочка - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_11 - син - ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_12 на день смерті перебувала на повному утриманні своєї дочки ОСОБА_1 , та вели спільне господарство.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 26.12.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 67 років, про що 26.12.2019 року складено відповідний актовий запис №371.

Ст.3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).

Ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Положення ч.ч.2, 3 ст.23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що діяльність, пов`язана з використанням електровозів (електропоїздів), є джерелом підвищеної небезпеки, а оскільки володільцем електровозу є АТ «Укрзалізниця», то воно зобов`язане відшкодовувати завдану транспортними засобами, якими воно володіє, шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

З огляду на презумпцію вини особи, яка завдала шкоду, відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.

У даній справі відповідачем не було доведено факту існування непереборної сили, внаслідок якої настала залізнично-транспортна пригода та загибель ОСОБА_3 , оскільки не надано в цій частині жодних переконливих доказів.

Крім того, суд не бере до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що загибель ОСОБА_3 відбулася внаслідок її власного умислу, оскільки доказів існування умислу загиблої на спричинення їй смерті не було встановлено ні під час судового розгляду даної справи, ні під час досудового розслідування кримінального провадження №0000262 від 21.12.2019 року, що стверджується постановою старшого слідчого слідчого відділення Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Повха Д.В. від 27.12.2019 року.

Розглядаючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що моральна шкода позивачці завдана смертю її матері, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивачки душевні страждання. Зазначені обставини істотно змінюють життя позивачки, тягнуть за собою зараз та потягнуть у подальшому з віком додаткові зусилля з її боку на організацію свого життя та матеріальне її забезпечення. Відновити становище, яке існувало до смерті сина у житті позивачки, є неможливим. За наслідками смерті сина позивачка позбавлена матеріальної та моральної підтримки з боку померлого у житті в майбутньому.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування суд враховує, що смерть матері позивачки спричинена також у зв`язку з її особистою необережністю, оскільки однією з причин загибелі ОСОБА_3 є недотримання померлою Правил безпеки громадян на залізничному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 22.11.2007 №1059,, а саме п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, відповідно до яких передбачено заборону пішоходам ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів; переходити і перебігати через залізничні колії перед поїздом, що наближається, якщо до нього залишилося менше, ніж 400 м. При наближенні поїзда треба зупинитись поза межами небезпечної зони, пропустити його і, впевнившись у відсутності рухомого складу, що пересувається по сусідніх коліях, почати перехід.

Залізниця являється зоною підвищеною небезпеки і неможливо огородити тисячі кілометрів магістралі, як огороджуються промислові об`єкти. Не можливо зупинити відразу поїзд чи звернути, як автомашину, бо навіть при екстреному гальмуванні до повної зупинки поїзд по інерції проїде щонайменше 800 - 1600 метрів. Крім того, різке гальмування може призвести до аварії та травмування багатьох людей.

Дотримання зазначених правил не вимагає від пішоходів особливих зусиль, певних навичок чи здібностей. Очевидним є, що потерпіла свідомо порушила ці правила та свідомо потрапила на залізничну колію адже вона цілком усвідомлювала свої дії.

Вказані обставини на переконання суду, впливають на розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем.

З урахуванням зазначених обставин, враховуючи принцип розумності, виваженості і справедливості, суд уважає, що стягненню підлягає сума у розмірі 80000 грн. Дана сума, на думку суду, пропорційна та адекватна тим стражданням, яких зазнала позивачка в результаті смерті своєї матері внаслідок залізнично-транспортної пригоди, та на думку суму є належним відшкодуванням у цьому випадку.

При цьому не заслуговують на увагу доводи представника відповідача в тій частині, що позивачкою та її представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру завданої позивачці моральної шкоди, з огляду на те, що в позовній заяві та в судовому засіданні представником позивачки було вказано, які саме моральні страждання були перенесені ОСОБА_1 , обґрунтовано розмір компенсації за них та зазначено докази, які були досліджені під час розгляду справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» як за вимогу майнового характеру, що становить 908 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 просить відшкодувати моральну шкоду грошима (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 року у справі №761/11472/15-ц).

На підставі вище викладеного та керуючись ст.2-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Таргоній Вадима Миколайовича до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи, - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місцезнаходження м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, Київської області, п.і.03680, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки, зареєстрованої за адресою та жительки АДРЕСА_2 , - 80000 (вісімдесят тисяч) гривень моральної шкоди, завданої смертю матері.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місцезнаходження м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, Київської області, п.і.03680, - 908 (дев`ятсот вісім) гривень на користь держави судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженка, зареєстрована за адресою та жителька АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Таргоній Вадим Миколайович, місцезнаходження м.Львів, вул.А.Сахарова, 33, офіс 501, Львівської області, п.і.79026, е-мейл: ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, місцезнаходження м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, Київської області, п.і.03680, е-мейл: .

Представник відповідача: Мартинюк Олександр Онуфрійович, паспорт НОМЕР_6 виданий Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області 12.01.2006 року, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2022 року.

Суддя: підпис Д.В. Цибульський

Суддя Летичівського

районного суду Хмельницької області Д.В. Цибульський