Провадження № 2/337/287/2022
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року місто Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляр А.М.
за участю секретаря Петрової А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
29.11.2021 року АТ «Мегабанк» в особі представника за довіреністю Лактіонової О.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 014,01 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 12.10.2021 року утворилася заборгованість на загальну суму 23 014,01 грн., яка складається з: суми залишку за кредитом у розмірі 14 978,58 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 30.03.2018 по 11.10.2021 року включно в розмірі 396,98 грн., та суми штрафів у розмірі 6000,00 грн., та в розмірі 1638,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою судді від 01.12.2021 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
В судове засідання представник позивача АТ «Мегабанк» не з`явився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.
Згідно п. 1.1. кредитного договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні, на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка, видає платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування картрахунку клієнта та надає кредитні кошти (встановлює ліміт овердрафту/кредитної лінії) в сумі та на умовах, визначених договором.
Згідно п. 2.2. кредитного договору відповідач зобов`язаний повернути одержаний кредит у повному обсязі до 10:00 год. 02.03.2020 року.
Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору, клієнт зобов`язується на умовах визначених договором повністю повернути кредитні кошти (у разі користування ними), сплатити передбачені договором проценти, неустойку, при використанні ліміту кредитної лінії мінімальний обов`язків платіж, та інші платежі,здійснювати погашення несанкціонованого овердрафту.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З наданих позивачем виписок по особових рахунках вбачається, що відповідач ОСОБА_1 своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі, що стверджується банківськими виписками.
Відповідач ОСОБА_1 порушив виконання умов вищевказаного кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 12.10.2021 року утворилася заборгованість на загальну суму 23 014,01 грн., яка складається з: суми залишку за кредитом у розмірі 14 978,58 грн., суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 30.03.2018 по 11.10.2021 року включно в розмірі 396,98 грн., та суми штрафів у розмірі 6000,00 грн., та в розмірі 1638,45 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за договором № 22-014-170-К від 03.03.2017 року.
Даний розрахунок заборгованості відповідач не оспорює. Крім того, під час судового розгляду справи жодних підтверджень щодо погашення заборгованості відповідачем не надано.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст.1054 ЦК України у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором.
Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики, згідно з умовами договору.
На час розгляду справи кредитний договір № 22-014-170-К від 03.03.2017 року недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.
За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість за кредитним договором, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та задоволення позову в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4, 5, 11, 12, 13, 76-84, 89, 141, 259, 263-266, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства «Мегабанк» задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А.М. Котляр