Ухвала

17 січня 2022 року

м. Київ

справа № 299/3117/16-ц

провадження № 61-19119ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської районної державної адміністрації, Виноградівської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», Комунальне проектно-планувальне підприємство «Виноградів-проект», про визнання недійсними будівельного паспорта забудови земельної ділянки, рішень міської ради та державного акту на право власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виноградівської районної державної адміністрації, Виноградівської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Виноградівське районне БТІ»), Комунальне проектно-планувальне підприємство «Виноградів-проект» (далі - КППП «Виноградів-проект»), про визнання недійсними будівельного паспорта забудови земельної ділянки, рішень міської ради та державного акту на право власності на землю.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним будівельний паспорт забудови земельної ділянки на будівництво гаража на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Виноградівської районної державної адміністрації 28 жовтня 2011 року за реєстраційним номером 281 забудовнику ОСОБА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Мотивувальну частину рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року змінено в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними рішень Виноградівської міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 .

Резолютивну частину рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог щодо визнання недійсними рішень Виноградівської міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 залишено без змін.

У листопаді 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 22 листопада 2021 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2021 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази поважності причин його пропуску. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 22 жовтня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення в частині позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Виноградівської міської ради від 28 липня 2011 року № 206; визнання недійсним рішення Виноградівської міської ради від 31 травня 2012 року № 543; визнання недійсним державного акту серії ЯК № 306432 виданого 26 червня 2012 року Виноградівською міською радою ОСОБА_2 .

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 та від 01 вересня 2020 року у справі № 907/29/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, у касаційній скарзі заявник, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року у справі № 1-2/2004 та від 09 листопада 2011 року у справі № 1-22/2011, в яких, на її думку, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований апеляційним судом в оскаржуваній постанові.

Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що посилання у касаційній скарзі на рішення Конституційного Суду України, у яких, на думку заявника, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не Верховного Суду) не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської районної державної адміністрації, Виноградівської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», Комунальне проектно-планувальне підприємство «Виноградів-проект», про визнання недійсними будівельного паспорта забудови земельної ділянки, рішень міської ради та державного акту на право власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року.

Витребувати з Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 299/3117/16-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 17 лютого 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк