Провадження № 22-з/802/6/22 Категорія: 63 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Бовчалюк З.А., Данилюк В.А.,

розглянувши заяву представника позивача Микулика Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 поданою його представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року та апеляційною скаргою відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Волинського апеляційного суду від 12 січня 2022 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану його представником Микуликом Василем Миколайовичем та апеляційну скаргу відповідача Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року залишено без задоволення.

Представник позивача Микулик В.М. 17 січня 2022 року подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій посилається на ч.8 ст. 141 ЦПК України та зазначає, що апеляційний суд не вирішив питання про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень, хоча відповідач не заперечував проти розміру витрат на правову допомогу.

Просив стягнути на користь позивача 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд може викликати в судове засідання учасників справи лише у разі необхідності.

Колегія суддів не вбачає підстав для виклику в судове засідання учасників справи, оскільки в заяві детально викладено мотиви з яких заявник вважає за необхідне постановити додаткове рішення.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття додаткової постанови у даній справі є 20.01.2022, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення у справі необхідно залишити без задоволення виходячи з такого.

З резолютивної частини рішення Луцького міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року вбачається, що при постановленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати.

Представник позивача Микулик В.М. 21 жовтня 2021 року подав до Луцького міськрайонного суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь позивача ОСОБА_1 10000 гривень за надання правничої допомоги.

До заяви про ухвалення додаткового рішення, адресованої Луцькому міськрайонному суду, подано Договір про надання правничої допомоги, укладений 27 травня 2021 року між Адвокатським бюро «Микулик та партнери» та ОСОБА_1 .

Згідно з розділом 5 Договору, за надану Бюро правничу допомогу по справі в суді першої та апеляційної інстанції клієнт сплачує гонорар в розмірі 10000 грн.

Оплата в розмірі 5000 гривень за надані послуги здійснюється клієнтом протягом 3-х днів з моменту підписання Договору, решта оплати в розмірі 5000 гривень здійснюється протягом 3 днів з моменту винесення рішення судом першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення, адресованій Луцькому міськрайонному суду, позивач, крім Договору, подав Акт виконаних робіт, підписаний позивачем та Адвокатським бюро «Микулик та партнери» від 20 жовтня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 1ко від 28 травня 2021 року про сплату 5000 гривень та квитанцію до прибуткового касового ордера № 2 ко від 28 травня 2021 року про сплату 5000 гривень (а.с. 85-86).

В Акті виконаних робіт від 20 жовтня 2021 року наведено перелік наданих послуг вартістю 10000 гривень, зокрема: попередня консультація, з`ясування фактичних обставин справи у клієнта, третіх осіб, збір документів, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовка процесуальних документів (позовна заява з додатками, надсилання документів, подання до суду), участь у трьох судових засіданнях (у тому числі тривалістю понад одну годину).

Отже, хоча в Договорі і зазначено, що розмір гонорару за надану Бюро правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції становить 10000 гривень, однак фактично, виходячи з Акту виконаних робіт від 20 жовтня 2021 року та квитанцій від 28 травня 2021 року та 20 жовтня 2021 року, позивач сплатив по 5000 грн. за кожною із квитанцій (всього 10000 грн.) за надану правову допомогу саме у суді першої інстанції.

При розгляді Луцьким міськрайонним судом заяви представника позивача адвоката Микулика В.М. про ухвалення додаткового рішення наведені вище докази про надання правової допомоги у суді першої інстанції та її оплату, були предметом дослідження Луцького міськрайонного суду, про що зазначено у додатковому рішенні від 28 жовтня 2021 року, яким заява представника ОСОБА_2 задоволена частково, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 5000 гривень за надану правову допомогу. Додаткове рішення місцевого суду позивачем ОСОБА_1 не оскаржено в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі на рішення Луцького міськрайонного суду від 20 жовтня 2021 року представником позивача адвокатом Микуликом В.М. висловлено прохання про стягнення на користь позивача 5000 гривень витрат на правову допомогу. До апеляційної скарги позивач не додавав доказів про надану правову допомогу та про понесені витрати у суді апеляційної інстанції.

Тобто, єдиними доказами про надання правової допомоги та оплату послуг є Договір, Акт виконаних робіт та квитанції від 28 травня 2021 року та 20 жовтня 2021 року, які надавались до Луцького міськрайонного суду.

З мотивувальної частини постанови Волинського апеляційного суду від 12 січня 2022 року вбачається, що судом обговорювалось питання про розподіл судових витрат між сторонами, однак відповідно до приписів частини 13 статті 141 ЦПК України, новий розподіл судових витрат не проводився, оскільки рішення суду залишено без змін.

Також позивач не подавав в судовому засіданні доказів про понесені витрати у зв`язку з переглядом справи апеляційним судом.

Тому аргументи заяви представника позивача про те, що апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати, є необгрунтованими.

До заяви від 17 січня 2022 року про ухвалення додаткового рішення заявник повторно подав Договір про надання правничої допомоги, укладений 27 травня 2021 року між Адвокатським бюро «Микулик та партнери» та ОСОБА_1 , Акт виконаних робіт від 13 січня 2022 року, також повторно надано квитанції від 20 жовтня 2021 року та від 28 травня 2021 року, які вже подавались до Луцького міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення місцевим судом.

Заявник безпідставно посилається на приписи частини 8 статті 141 ЦПК України про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в апеляційному суді до закінчення судових дебатів він не подавав відповідних доказів та не робив відповідної заяви.

Крім того Актом виконаних робіт від 20 жовтня 2021 року, який міститься в матеріалах справи, і який повторно подано до заяви про ухвалення додаткового рішення апеляційним судом, підтверджується вартість виконання робіт з надання правової допомоги в суді першої інстанції та їх оплату в максимальному розмірі , передбаченому Договором -10000 грн., а квитанціям від 20 жовтня 2021 року та від 28 травня 2021 року надана правова оцінка при ухваленні Луцьким міськрайонним судом Додаткового рішення від 28 жовтня 2021 року.

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, тому заяву представника Микулика В.М. необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 258-260 ЦПК України, частиною І статті 368, частинами 2, 3 статті 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив

Заяву представника позивача Микулика Василя Миколайовича про ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у даній справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня ухвалення.

Головуючий

Судді