Справа №359/5962/20
Провадження №2/359/183/2022
УХВАЛА

11 січня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавицею, визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом: просить встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 в період часу з січня 2014 року до 9 лютого 2020 року; визначити позивачу додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 .

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В матеріалах цивільної справи міститься копія листа заступника керівника відділен-ня з обслуговування клієнтів АТ КБ «Приватбанк» від 13 липня 2020 року (а.с.42), зі змісту якого вбачається, що на підставі угоди №SAMDNWFC9 від 13 грудня 2014 року позивачу була видана картка НОМЕР_1 . Ця картка була додатковою до картки ОСОБА_7 , яка була клієнтом АТ КБ «Приватбанк». Відсутність іншої інформації в листі заступника керівника відділення з обслуговування клієнтів АТ КБ «Приватбанк» від 13 липня 2020 року унеможливлює оцінку цього письмового доказу на предмет належності та достатності.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, належить витребувати у АТ КБ «Приватбанк» копію угоди №SAMDNWFC9 від 13 грудня 2014 року, копію іншої угоди, укладеної між АТ КБ «Приватбанк» та спадко-давицею, а також довідку з інформацією про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_7 .

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Витребувати у акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» такі докази:

- копію угоди №SAMDNWFC9 від 13 грудня 2014 року;

- копію іншої угоди, укладеної між акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_7 ;

- довідку з інформацією про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_7 .

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець