Справа № 127/5754/14-ц
Провадження 6/127/934/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Горденко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Гущі Яніни Валеріївни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 , звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки оскільки станом на 2012.2021 року жодного виконавчого документа на виконанні Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗУМЮ не перебуває, а обмеження у праві виїзду за межі України, без наявності необхідних підстав для такого обмеження, порушує його конституційні права і свободи.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просила суд їх задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Заяв та клопотань до суду не надали.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 11.10.2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/5754/14-ц задоволено подання заступника начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань.

Постановами Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗУМЮ від 14.08.2020 р., 17.08.2020р., 21.08.2020р., 11.09.2020р., об`єднано виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 № 62772282, №62825144, №62825205, №62825254,№ 62825285, № 62825680, №62825718, №62825775, №62825819, №62825865, №62825924, №62825964, №62826018, № 62826061, №268261100, № 62826147, № 62826192, №62826238, №62826270, №62826307, № 62826333, №62840082, №62840147, №62840206, №62840253, №62840295, №62840326, №62840355, №62840376, №62862720, №62863042, №62863054, №6286347, №62863868, №62864664, №62867185, 62867555, 62867734, №62863029, №62863025, №63004236 у зведене виконавче провадження № 62839515.

Постановою від 30.06.2021 року, нереалізоване майно боржника - ОСОБА_1 передано стягувачу - ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу, про що складено акт державного виконавця від 30.06.2021 року.

Постановами Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗУМЮ від 28.08.2021р., та 16.09.2021р., виведено виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 № 62772282, №62825144, №62825205, №62825254,№ 62825285, № 62825680, №62825718, №62825775, №62825819, №62825865, №62825924, №62825964, №62826018, № 62826061, №268261100, № 62826147, № 62826192, №62826238, №62826270, №62826307, № 62826333, №62840082, №62840147, №62840206, №62840253, №62840295, №62840326, №62840355, №62840376, №62862720, №62863042, №62863054, №6286347, №62863868, №62864664, №62867185, №62867555, №62867734, №62863029, №62863025, №63004236 із зведеного виконавчого провадження № 62839515, оскільки виконавчі провадження підлягають закінченню.

Як вбачається із матеріалів заяви, виконавчі провадження № 62840082, №62840147, №628402206, №628402253 закінчені в зв`язку із повним виконанням.

По виконавчих провадженнях № 62772282, №62825144, №62825205, №62825254,№ 62825285, № 62825680, №62825718, №62825775, №62825819, №62825865, №62825924, №62825964, №62826018, №62826061, №268261100, №62826147, №62826192, №62826238, №62826270, №62826307, №62826333, строк для повторного пред`явлення до виконання встановлено до 17.12.2021 року.

Виконавчі документи по виконавчих провадженнях № №62840295, №62840326, №62840355, №62840376, №62862720, №62863042, №62863054, №6286347, №62863868, №62864664, №62867185, №62867555, №62867734, №62863029, №62863025, №63004236, повернуті стягувачам на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до довідки Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області від 17.01.2022 року №904/18.3-24/03, відкриті виконавч провадження щодо ОСОБА_1 , ІПН, на виконанні у Відділі відсутні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Згідно з положеннями п. 2 ч. 1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну`громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до судудо закінчення провадження у справі.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань .

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами. Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-lX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обгрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії»,§124і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии»,§35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймі, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Згідно з ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ч.6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.7 ст. 441 ЦПК Україниза результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 №256/5/65інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржникафізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Державної прикордонної служби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що при розгляді справи не встановлено наявність будь-яких свідомих діянь ОСОБА_1 спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити та скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 353, 354, 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гущі Яніни Валеріївни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., застосоване ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2018 року у справі №127/5754/14-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: