ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2022 року

м. Харків

справа № 637/959/16-ц

провадження № 22ц/818/1294/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А. В., Пилипчук Н. П.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство «Ідея Банк»,

заінтересована особа ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року в складі судді Островської Н.І.

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Ідея Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що в листопаді 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено та в подальшому судом видано виконавчі листи, в тому числі, виконавчий лист про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.25453 від 20 грудня 2013 року у розмірі 368 407,00 грн на транспортний засіб автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 шляхом продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника ОСОБА_1 з наданням Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, з проведенням необхідних дій в органах ДАІ МВС України та інших державних та недержавних установах, отриманням дублікатів документів на транспортний засіб, отриманням та виготовленням ключів, їх дублікатів, отриманням відомостей про транспортний засіб, особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля.

Вказав, що згодом було з`ясовано, що транспортний засіб «TOYOTA PRADO», на який звернено стягнення, більше не належить ОСОБА_1 , а відчужений іншим особам.

Посилався на те, що для визнання виконавчого листа про звернення стягнення слід віднести випадок, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення суду в цій частині, оскільки автомобіль у власності ОСОБА_1 вже не перебуває.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.25453 від 20 грудня 2013 року у розмірі 368 407,00 грн на транспортний засіб, автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника ОСОБА_1 з наданням Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, з проведенням необхідних дій в органах ДАІ МВС України та інших державних та недержавних установах, отриманням дублікатів документів на транспортний засіб, отриманням та виготовленням ключів, їх дублікатів, отриманням відомостей про транспортний засіб, особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля, який видано 12 травня 2017 року в справі № 637/959/16-ц на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Ідея Банк» - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Акціонерне товариство «Ідея Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню законодавством не передбачено імперативної норми наявності факту пред`явлення такого документа до примусового виконання. Зазначив, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню можливе як на стадії виконавчого провадження, так і поза межами виконавчого провадження. Посилався на те, що автомобіль був відчужений ОСОБА_2 , тому ОСОБА_1 , будучи боржником, позбавлений можливості виконати рішення суду. Таким чином, банк не міг зробити це примусово через органи виконавчої служби (приватного виконавця) у межах виконавчого провадження, оскільки боржник за виконавчим листом не є власником заставного автомобіля, звернення стягнення на який передбачено судовим рішенням.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апелояційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню заявник не навів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - задоволено, вилучено у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави, автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та передано його в управління Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період його реалізації; звернуто стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.25453 від 20 грудня 2013 року у розмірі 368 407,00 грн на транспортний засіб автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 шляхом продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника ОСОБА_1 з наданням Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, з проведенням необхідних дій в органах ДАІ МВС України та інших державних та недержавних установах, отриманням дублікатів документів на транспортний засіб, отриманням та виготовленням ключів, їх дублікатів, отриманням відомостей про транспортний засіб, особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 526,10 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» витрати, пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 348,00 грн.

На виконання вказаного судового рішення 12 травня 2017 року Шевченківським районним судом Харківської області видано виконавчі листи № 637/959/16-ц, в тому числі, про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.25453 від 20 грудня 2013 року у розмірі 368 407,00 грн на транспортний засіб, автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 шляхом продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника ОСОБА_1 з наданням Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, з проведенням необхідних дій в органах ДАІ МВС України та інших державних та недержавних установах, отриманням дублікатів документів на транспортний засіб, отриманням та виготовленням ключів, їх дублікатів, отриманням відомостей про транспортний засіб, особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля (а.с.177).

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26-10186вх згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів 12 липня 2008 року автомобіль «TOYOTA PRADO», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 вперше зареєстровано на території України за ОСОБА_3

20 грудня 2013 року вищевказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_1

08 лютого 2014 року автомобіль «TOYOTA PRADO», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_4

26 лютого 2014 року автомобіль зареєстровано за ОСОБА_5 29 січня 2015 року автомобіль зареєстровано за ОСОБА_6

03 лютого 2015 року автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2 .

Станом на 17 липня 2019 року вищевказаний транспортний засіб за іншими власниками не реєструвався (а.с.178).

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 03 грудня 2019 року у справі № 637/930/19 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вилучення предмета застави та звернення стягнення на предмет застави, у задоволенні позову Акціонерному товариству «Ідея Банк» відмовлено, стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави та його витребування, стягнення витрат на правову допомогу змінено, у задоволенні позову Акціонерному товариству «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його витребування відмовлено з мотивів, викладених в редакції цієї постанови; зменшено розмір стягнутих з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу до 12 000,00 грн; в іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.181-186).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Із усталеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання; та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України, на яку посилався заявник у даній справі.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю, так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного, так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного, так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 (провадження № 61-45337св18), від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18).

Звертаючись до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню банк обґрунтовував свої вимоги тим, що після ухвалення судового рішення у справі згодом було з`ясовано, що транспортний засіб «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на який передбачено звернення стягнення, більше не належить ОСОБА_1 , а відчужений іншим особам.

Матеріали справи свідчать про те, що на момент пред`явлення Акціонерним товариством «Ідея Банк» позовної заяви та розгляду справи судом першої інстанції по суті позовних вимог автомобіль «TOYOTA PRADO», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 вже не належав відповідачу у даній справі ОСОБА_1 , однак в якості відповідача не вказано нового власника автомобіля, тобто позовні вимоги пред`явлено не до належного відповідача.

Разом з тим, заочним рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі.

В подальшому Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вилучення предмета застави та звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 03 грудня 2019 року у справі № 637/930/19 у задоволенні позову Акціонерному товариству «Ідея Банк» відмовлено, стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави та його витребування, стягнення витрат на правову допомогу змінено, у задоволенні позову Акціонерному товариству «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його витребування відмовлено з мотивів, викладених в редакції цієї постанови; зменшено розмір стягнутих з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу до 12 000,00 грн; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виходячи з доводів заяви та вимог закону не вбачається. Не може бути підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню факт переходу після ухвалення судового рішення права власності на заставний транспортний засіб, на який передбачено звернення стягнення, іншій особі. Таким чином, обставин, з якими процесуальний закон пов`язує визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, судом не встановлено.

Посилання Акціонерного товариства «Ідея Банк» на те, що боржник ОСОБА_1 позбавлений можливості виконати судове рішення, оскільки не є власником заставного майна є помилковими, так як для стягнення існуючої заборгованості є інші способи захисту, які передбачені статтею 16 ЦК України

Інші доводи апеляційної скарги зводяться для аналізу норм права, якими керувався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали та їх трактування з боку банку, однак вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції цих норм права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А. В. Котелевець

Н. П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.