ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2022 року

м.Харків

справа № 645/5334/20

провадження № 22-ц/818/1257/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про відшкодування матеріальної шкоди за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2021 року, постановлене під головуванням судді Сілантьєвої Е.Є. в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 08 вересня 2021 року), -

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12 430 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 10 000 грн., штраф від суми відшкодування (компенсації) у розмірі 2 423 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що відсутні підстави для відшкодування шкоди, оскільки з боку ТОВ «Нова пошта» протиправних дій не встановлено; вантаж видано особі, яка вказала номер експрес-накладної, пред`явила документ, що посвідчує її особу як одержувача, та сплатила вартість наданих послуг. Жодних правових підстав не видавати вантаж чи проводити додаткову ідентифікацію особи чинним законодавством не встановлено. Крім того, відповідач вважає недоведеною суму оголошеної вартості вантажу, оскільки вона внесена до експрес-накладної зі слів відправника, на його власний розсуд. А передбачений штраф є фактично сумою розміру податку на доходи фізичної особи та військового збору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як Відправник, виконав свій обов`язок належним чином згідно з умовами Договору, що підтверджується експрес-накладною. Проте при видачі товару відповідач належним чином не оформив експрес-накладну, вона не містить підпису одержувача та печатки. При цьому відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу несе перевізник. Відповідач, як перевізник повинен був пересвідчитися, що видає вантаж належному Одержувачу, вказаному в експрес-накладній. Належних доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, - відповідачем не надано. Тому наявні підстави для відшкодування вартості втраченого вантажу у розмірі, що відповідає вказаному в експрес-накладній 10 000 грн., та штрафу у розмірі 2 423 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 22 травня 2020 року ОСОБА_1 здійснив відправлення телефонного апарату «Samsung Galaxy S9 4/64 Gb G9600 Dual Sim Midnight Black (Shapdragon) на підставі експрес-накладної № 7997, відділення відповідача ТОВ «Нова пошта» №62 по вул. Амосова, буд. 11А в м. Харкові (а.с.14).

Відправлення було оформлене із оголошеною вартістю в 10 000 грн., доставкою до відділення «Нова пошта» №5 у м. Суми і зворотною доставкою оголошеного грошового еквівалента в сумі 10 000 грн. з боку ОСОБА_2 .

Згідно наданої копії товарного чеку, телефон «Samsung Galaxy S9 4/64 Gb G9600 Dual Sim Midnight Black (Shapdragon) був придбаний ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 . за 17 499 грн. (а.с.18).

23 травня 2020 року, після здійснення позивачем відправки, він змінив своє рішення щодо відправки вказаного телефону, та замовив послугу «повернення відправлення», яка була прийнята до виконання шляхом видачі нової експрес-накладної (а.с.15-17).

24 травня 2020 року, позивач звернувся до відділення ТОВ «Нова пошта» №62 у м. Харкові, де в отриманні ним належного йому відправлення було відмовлено, у зв`язку із тим, що посилка вже нібито отримана ОСОБА_1 (а.с.16).

Не погоджуючись із вказаною обставиною, 25 травня 2020 року позивач звернувся із претензією до ТОВ «Нова пошта», на що отримав відповідь про те, що керівництво ТОВ «Нова пошта» не вбачає жодних порушень з боку співробітників компанії ТОВ «Нова пошта» (а.с.24).

07 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 в ЄРДР були внесені відомості за №0000031 про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом отримала у відділенні №362 ТОВ «Нова Пошта» мобільний телефон «Самсунг 9», який належить заявникові. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст. 190 КК України (а.с.23).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що 24 травня 2020 року, після отримання ним СМС повідомлення, він звернувся до відділення ТОВ «Нова пошта» №62, де в отриманні ним належного йому телефону було відмовлено, у зв`язку із тим, що посилка вже нібито отримана ОСОБА_1 . Проте надана відповідачем експрес-накладна не містить підпису отримувача. Позивач вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачем йому матеріальної шкоди у розмірі вартості посилки, а також штрафу від суми відшкодування (компенсації) у розмірі 2 430 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором.

Частиною 3 ст. 909 ЦК України визначено, що укладання договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення і до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Зазначена норма закону передбачає принцип винності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить саме на перевізнику.

Умови надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначені його Публічним договором.

Відповідно до п. 3.1. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених Договором.

Пунктом 3.3. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначено, що прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора.

Відповідно до п. 4.3.2 Публічного договору на замовника покладено обов`язок відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

Пунктом 7.2.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень передбачено, що у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Згідно пункту 7.2.4. Публічного договору визначено, що якщо відшкодування (компенсація) здійснюється замовнику - фізичній особі, експедитор додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 24.23% від суми відшкодування (компенсації).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем умов договору перевезення вантажу.

Так, на підставі експрес-накладної № 7997, 22 травня 2020 року ОСОБА_1 здійснив відправлення телефонного апарату «Samsung Galaxy S9 4/64 Gb G9600 Dual Sim Midnight Black (Shapdragon) через перевізника ТОВ «Нова пошта» №62 по вул. Амосова, буд. 11А в м. Харкові. Відправлення було оформлене із оголошеною вартістю в 10 000 грн.

Таким чином сторони погодили тип відправлення: посилка, опис: телефонний апарат, та вартість посилки - 10 000 грн (а.с.14).

23 травня 2020 року, після здійснення позивачем відправки, він замовив послугу «повернення відправлення», яка була прийнята до виконання шляхом видачі нової експрес-накладної за № 7997 (а.с.15).

24 травня 2020 року, позивач звернувся до відділення ТОВ «Нова пошта» №62 у м. Харкові, де в отриманні ним належного йому телефону було відмовлено, у зв`язку із тим, що посилка вже нібито отримана ОСОБА_1 .

Як вбачається з експрес-накладної № 7997, по якій було повернуто відправлення, остання не містить інформації про документ, на підставі якого було видано відправлення, а також не містить підпису одержувача.

На підтвердження своїх заперечень проти доводів позивача, відповідачем не надано жодного доказу (в тому числі записів з камер відео спостереження), які б підтверджували факт отримання вантажу саме позивачем.

Відповідачем також не надано суду доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, відповідно до пункту 7.2.2. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідач має повернути позивачу суму що дорівнює оголошеній вартості відправлення.

Доказів того, що оголошена вартість більша за фактичну вартість посилки, відповідачем суду не надано.

Надана позивачем копія експрес-накладної № 7997 із зазначенням вартості посилки, є належним доказом вартості поштового відправлення, здійсненого позивачем.

Посилання апелянта на те, що пунктом 7.2.4. Публічного договору передбачена сплата штрафу лише у разі виплати відшкодування у досудовому порядку і при виплаті відшкодування ТОВ «Нова Пошта» має утримати суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, не приймаються до уваги. Звернення позивача до суду з позовом про відшкодування збитків внаслідок втрати посилки не позбавляє його права на отримання штрафних санкцій, що передбачені договором.

На визначення розміру збитків не може впливати наявність або відсутність у ТОВ «Нова Пошта» зобов`язань щодо сплати податків та зборів.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2021 року ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова