КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/10237/21

номер провадження: 22-ц/824/3716/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Олександра Михайловича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року у складі судді Виниченко Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»), треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б., у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 12 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 22444.

06 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бровко О.М. подав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності та, посилаючись на ч.8 ст.141 ЦПК України, вказав, що документи на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані ним не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.127).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., вчинений 12 березня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 22444, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором № 114759943 від 12 листопада 2019 року та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 14 040 грн 20 коп.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362 грн 00 коп.

10 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бровко О.М. звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у даній цивільній справі (а.с.135-143).

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, яке на адресу позивачки не надходило та отримане заявником на електронну адресу 05 листопада 2021 року. Вказував, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України чітку форму заяви законодавством не визначено, тому заява була проголошена усно представником позивача в судовому засіданні під час судових дебатів.

З огляду на викладене, адвокат Бровко О.М. просив стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 11 600 грн 00 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка О.М. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Бровко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що залишаючи без розгляду заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу з тих підстав, що вона подана з пропуском встановленого законом п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду і заявником не порушувалось питання про поновлення цього строку, суд не звернув уваги на те, що конструкція ч.8 ст.141 ЦПК України передбачає, що у випадку розгляду справи в порядку спрощеного провадження, заочного розгляду справи без участі сторін, початок відліку п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу слід відраховувати з дати отримання рішення суду.

Вказує, що 06 жовтня 2021 року справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без участі представника позивачки, а тому враховуючи, що суд першої інстанції направив заочне рішення суду на офіційну електронну адресу представника позивачки лише 05 листопада 2021 року та він подав до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу 10 листопада 2021 року, то вважає, що він не пропустив встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденний строк на подання такої заяви.

Також вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу іншим учасникам справи, оскільки такий висновок не ґрунтується на вимогах чинного цивільного процесуального законодавства.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Залишаючи заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що така заява подана з пропуском встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду і заявником не порушувалось питання про поновлення цього строку, що зумовлює необхідність залишення заяви без розгляду відповідно до положень ст.126, ч.8 ст.141 ЦПК України.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та відповідають обставинам справи й вимогам закону.

У ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується представником ОСОБА_1 - адвокатом Бровком О.М., що він був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справу, на якому було ухвалено заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року.

До судового засідання 06 жовтня 2021 року адвокат Бровко О.М. подав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 - адвокат Бровко О.М. подав до суду першої інстанції 10 листопада 2021 року, тобто поза межами процесуального строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, з посиланням на поважність причин його пропуску, заявник до суду не подавав.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Не заявлення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з посиланням на поважність причин його пропуску, є підставою для застосування ч.8 ст.141 ЦПК України та залишення відповідної заяви без розгляду.

Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що конструкція ч.8 ст.141 ЦПК України передбачає, що у випадку розгляду справи в порядку спрощеного провадження, заочного розгляду справи без участі сторін, початок відліку п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу слід відраховувати з дати отримання рішення суду, не узгоджується з наведеними вище правовими висновками Великої Палати Верховного Суду та ґрунтуються на вільному тлумаченні представником позивачки положень ч.8 ст.141 ЦПК України.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст.126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка О.М. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу без розгляду, оскільки така заява подана з пропуском встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду і заявником не порушувалось питання про поновлення цього строку.

Аналогічного висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 308/1992/16 (провадження № 61-4608св20).

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про залишення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу без розгляду відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Олександра Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: