Єдиний унікальний номер №2-615/2008
Провадження № 8/943/1/2022
У Х В А Л А

про відвід судді

21 січня 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б.М.

секретаря Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Буської міської ради Золочівського району Львівської області про перегляд рішення Буського районного суду від 25.11.2008 року за нововиявленими або виключними обставинами, -

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з означеною заявою.

Ухвалою судді Буського районного суду від 14.12.2021 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 21.01.2022.

Представник ОСОБА_4 , адвокат Коченаш Ю.К. 18.01.2022 року подала заяву про відвід судді Журибіди Б.М., посилаючись на те, що під головуванням судді Журибіди Б.М. розглядалася цивільна справа № 440/16/17 за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, 30.05.2017 року винесено рішення, яким позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , рішення Буського районного суду від 30.05.2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Враховуючи вище наведене, суддя Журибіда Б.М. не може брати участь у даній справі та підлягає відводу, оскільки законом чітко визначена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Вивчивши доводи даної заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1-3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 36 ЦПК України, передбачено підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу.

Пунктом 5 частини 1 вказаної статті ЦПК України, передбачено як підставу для відводу судді наявність інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Так, 30 травня 2017 року, під головуванням судді Журибіди Б.М., винесено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 до Задвір`янської сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. (ЄУН №440/16/17, провадження № 2/440/461/2017) Визнано за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Задвір`янської сільської ради Буського району Львівської області, після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таке рішення Буського районного суду від 30 травня 2017 року, постановою Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовлено.

Крім того, під головуванням судді Журибіди Б.М., винесено ухвалу 23.01.2020 року, якою задоволено заяву ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про поворот виконання рішення суду. Такою допушено поворот виконання рішення Буського районного суду Львівської області від 30 травня 2017 року у справі № 440/16/17, провадження №2/440/461/2017 за позовом ОСОБА_1 по справі за позовом до Задвір`янської сільської ради Буського району про визнання права власності на спадкове майно. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97- ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна- центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи вищенаведене, заяву представника ОСОБА_4 , адвоката Коченаш Ю.К. про відвід судді слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 39,40, 258, 260 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_4 , адвоката Коченаш Ю.К. про відвід головуючого судді Журибіди Б.М. задовольнити.

Відвести суддю Журибіду Бориса Миколайовича від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Буської міської ради Золочівського району Львівської області про перегляд рішення Буського районного суду від 25.11.2008 року за нововиявленими або виключними обставинами.

Справу передатив канцелярію Буського районного суду Львівської області для визначення іншого судді для розгляду справи у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Журибіда Б. М.