ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7460/21 Номер провадження 22-ц/814/456/22Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

секретаря Гречка Є.В.,

за участі: адвоката Бардакової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказувала, що 06 жовтня 2018 рокуОСОБА_1 із ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 93. Від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем. Відповідач добровільно не бажає приймати участь в утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає матері. У зв`язку з наведеним просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітніх дітей у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 серпня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Рішення оскаржила позивач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що судом не враховано, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання і перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога, а тому потребує додаткових витрат на лікування.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

Відповідач є батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають із матір`ю позивачем ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні і ця обставина відповідачем не спростована.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак, обґрунтованість заявленого позивачем розміру аліментів не доведена.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, наведена норма визнає безспірним розміром аліментів на двох дітей одну третину від доходу платника аліментів. При цьому, якщо той із батьків, разом з яким проживають діти, вважає, що аліменти мають бути присуджені у більшому розмірі має довести, у встановленому законом порядку, наявність відповідних на те підстав.

Згідно статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позивачем не додано доказів того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти увизначеному нею розмірі. Зокрема, не надано доказів матеріальної спроможності особи сплачувати аліменти у вказаному розмірі, наявності в нього стабільного доходу і майна.

Доводи апеляційної скарги, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання і перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога не доводять обґрунтованості вимог у заявленому розмірі, оскільки саме по собі вказівка на існування захворювання без доказів потребування дитини у додаткових витратах на лікування та спеціального догляду, а також розрахункових документів про придбання відповідних лікарських засобів та виробів медичного призначення не є обставиною, яка може бути врахована судом при присудженні розміру аліментів.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позовна вимога позивача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено обґрунтованості заявленого розміру алміентів.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, колегія суддів, приходить до висновку про залишення рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Т. О. Кривчун

О. В. Чумак