Провадження №: 2/755/828/22
УХВАЛА

"06" січня 2022 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі № 755/21859/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна, про визнання недійсним правочину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 від 08 липня 2019 року, що був посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донченко Оленою Олександрівною;

- визнати протиправним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донченко Олени Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47672090 від 08 липня 2019 року, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати запис про право власності від 08 липня 2019 року № 32295330 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, внесений на підставі рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донченко Олени Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47672090 від 08 липня 2019 року.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на квартиру

АДРЕСА_1 із забороною її відчуження будь-яким способом.

Заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_3 набула право власності на спірну квартиру у незаконний спосіб, оскільки у договорі іпотеки від 09 квітня 2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Форум», для забезпечення виконання кредитного договору від 09 квітня 2008 року № 0012/08/00-І, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Форум», міститься заборона відчуження предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 . Крім того, рішенням суду від 24 червня 2009 року на вказану квартиру було звернуто стягнення, що також свідчить про протиправність відчуження спірної квартири відповідачу.

Заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити, або унеможливити виконання рішення суду про визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки відповідач, на якого зареєстровано право власності на вказане нерухоме та рухоме майно, може відчужити спірне майно на користь третіх осіб.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із пунктом 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

В постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 756/2609/20 (провадження

61-11479св20) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно із Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 13 грудня 2021 року, в реєстрі містяться відомості про договір іпотеки, серія та номер:1513, виданий 09 квітня 2008 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А.; відомості про основне зобов`язання: 06 квітня 2018 року, розмір основного зобов`язання: 1 585 000,00 грн; іпотекодержатель: ОСОБА_4 ; боржник: ОСОБА_1 : об`єкт: квартира за адресою:

АДРЕСА_3 .

Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10 квітня

2008 року Приватним нотаріусом Колєсник С.А. зареєстровано заборону на нерухоме майно; підстава обтяження: лист, 1614/13.3.2, 10 квітня 2008 року, АКБ «Форум», об`єкт обтяження: квартира, адреса:

АДРЕСА_3 ; власник: ОСОБА_1 .

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на належну відповідачу квартиру, посилаючись на те, що квартира відчужена у незаконний спосіб, оскільки на квартиру існувала заборона відчуження та на неї звернуто стягнення за рішенням суду. Також зазначає, що відповідач може відчужити спірну квартири на користь інших осіб, що унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову.

Із зазначених заявником обставин і долучених доказів суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, виходячи з такого.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданій заяві позивач посилається на те, що на вказану квартиру звернуто стягнення за рішенням суду, а тому така квартира не могла бути відчужена.

Суд не вбачає взаємозв`язку між наведеними у заяві про забезпечення позову обставинами та вжиттям заходів забезпечення.

Крім того, жодних доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих припущень щодо намірів відповідача відчужити спірну квартиру, на яку позивач просить накласти арешт, до заяви про забезпечення позову не долучено.

Також заявник не обґрунтував в чому саме полягає ризик неможливості виконання рішення у разі ймовірного задоволення позову або суттєве ускладнення виконання такого рішення у разі, якщо не буде застосовано вказаного заходу забезпечення позову.

Керуючись статтею 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі № 755/21859/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МІТЕХ», ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна, про визнання недійсним правочину,-відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова