КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1049/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022року місто Київ

справа №367/6737/21

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу заявника Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену під головуванням судді Карабаза Н.Ф., у справі за заявою Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за наданні послуги з централізованого опалення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року заявник ПКПП «Теплокомунсервіс» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року відмовлено ПКПП «Теплокомунсервіс» у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції заявник ПКПП «Теплокомунсервіс» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином докази, які були додані до заяви про видачу судового наказу.

Вказував, що суд не взяв до уваги те, що у п.34 договору про надання послуг з централізованого опалення від 25 лютого 2013 року №211055, укладеного між ПКПП «Теплокомунсервіс» та ОСОБА_1 передбачено, що строк позовної давності складає п`ять років.

Вважає, що товариством не було пропущено строк позовної давності.

Відзиву на апеляційну скаргу заявника ПКПП «Теплокомунсервіс» до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи ПКПП «Теплокомунсервіс» у видачі судового наказу, суд першої інстанції, посилаючись на положення п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України виходив з того, що заборгованість заявником нарахована поза межами строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Приписи статті 161 ЦПК України регламентують вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явленняпозову в суд за такою вимогою.

Позовна давність - це строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене. Іншими словами, це строк протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд.

За приписами статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2021 року заявник ПКПП «Теплокомунсервіс» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, а саме:

49989,08 грн. - основного боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2017 року по 01 липня 2021 року;

2479,39 грн. - інфляційних втрат за період з 21 грудня 2017 року по 28 липня 2021 року;

1138,19 грн. - 3% річних за період з 21 грудня 2017 року по 12 березня 2020 року.

Вимоги заяви ПКПП «Теплокомунсервіс» обґрунтовував тим, що комунальні послуги надаються ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 25 лютого 2013 року №211055.

Вказував, що ОСОБА_1 оплату послуги з централізованого опалення здійснює нерегулярно, у зв`язку з чим у останнього станом за період з 01 жовтня 2017 року по 01 липня 2021 року утворилась заборгованість.

На підтвердження своїх вимог заявник надав: розрахунок суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних; рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області «Про встановлення тарифів на послуги з центрального опалення, що надаються ПКПП «Теплокомунсервіс» №510 від 15 серпня 2017 року; рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області «Про коригування тарифів на послуги з центрального опалення, що надаються ПКПП «Теплокомунсервіс» №661 від 18 грудня 2018 року; договір про надання послуг з централізованого опалення від 25 лютого 2013 року №211055, укладений між ПКПП «Теплокомунсервіс» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.34 договору про надання послуг з централізованого опалення сторони домовились, що строк позовної давності складає п`ять років.

Разом з тим, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував положення п.34 договору про надання послуг з централізованого опалення від 25 лютого 2013 року №211055, укладеного між ПКПП «Теплокомунсервіс» та ОСОБА_1 та ст.259 ЦК України, а тому дійшов помилкового висновку про відмову ПКПП «Теплокомунсервіс» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за наданні послуги з централізованого опалення на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що п`ятирічний строк позовної давності щодо звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не пропущено, оскільки заявник звернувся до суду першої інстанції з даною заявою 09 вересня 2021 року, тобто у межах п`ятирічного строку позовної давності встановленої за домовленістю сторіну договорі.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, за таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: