ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2276/21
Провадження №2/477/21/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши в судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товарна біржа «Нерухомість-Південь», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ним та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23.06.1998 року на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за №2349 - дійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 23 червня 1998 року між ним та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 26 червня 1998 року договір було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації за №87. Нотаріально договір не посвідчувався, та на даний час нотаріальне укладення даного договору неможливе, що змусило позивача звернутися за захистом свого права до суду.

Позивач у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.3).

У зв`язку з відсутністю відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за останньою відомою суду адресою їх сповіщення здійснено шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади (а.с.20,26-27).

Третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про дату, час та місце судового засідання повідомлена належно, пояснень чи заперечень суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №2349 від 23 червня 1998 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до п. 3 зазначеного договору, відчужувана квартира належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 от 16 червня 1995 року, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий №87 від 21.06.1995 року.

Відповідно до п.5 зазначеного договору будинок проданий за 2472 грн., що отримані продавцем до підписання договору, і належить новому власнику ОСОБА_2 .

Вказаний договір укладено на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» та в подальшому нотаріально не посвідчувався. Договір зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 26.06.1998 року.

В той же час, позивач позбавлений можливості розпорядження своїм майном з огляду на положення ст.227 ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Положеннями ст. 42 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної).

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Невиконання цих вимог тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України в редакції 1963 року суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди.

Позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку між ним та відповідачами, її виконання та обставин, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди.

Таким чином, суд вважає можливим захист прав позивача шляхом визнання вказаного договору дійсним.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, зареєстрований двадцять третього червня 1998 року за №2349 Товарною біржею «Нерухомість-Південь» щодо квартири АДРЕСА_1 , між продавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Семенова