Справа № 954/774/21
Номер провадження 2/954/5/22
18 січня 2022 рокусмт Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Гончаренка О. В.,
за участю секретаря судового засідання Гетьман О. В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Бериславського нотаріального округу Виноградова Наталія Миколаївна, Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Осокорівської сільської ради Бондаренко Анна Володимирівна, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-
ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Бериславського нотаріального округу Виноградова Наталія Миколаївна, Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Осокорівської сільської ради Бондаренко Анна Володимирівна, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що батьку позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом крім позивача є відповідач та її спільні з померлим малолітні діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_3 після смерті спадкодавця подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а також заяву про видачу свідоцтва про право власності на Ѕ частку в спільному майні подружжя, зокрема щодо вказаного будинку. Однак, такий будинок був побудований у 1990-1992 роках батьком позивача та його співмешканкою ОСОБА_7 , з якою вони проживали без укладення шлюбу. Оскільки вимог про обов`язкову реєстрацію житлових будинків у сільській місцевості в бюро технічної інвентаризації не було, спадкодавець провів первісну реєстрацію права власності лише 23.11.2017 року. З огляду на ту обставину, що Ѕ частина житлового будинку не може належати ОСОБА_3 на праві власності, як спільне майно подружжя, позивач просив визнати за ОСОБА_1 право власності на ј (одну четверту) частину житлового будинку з будівлями та спорудами, які зазначено в технічному паспорті під літерами: А-3 житловий будинок, загальною площею 363,2 кв.м., в тому числі житловою 137,0 кв.м.; під А-З гараж; а-З прибудова; Б-2 сарай; Бпд підвал; В навіс; Г сарай; Д сарай; Е навіс; Ж навіс; К сарай, Л навіс; М вбиральня, Н душ, №1 хвіртка, №2 ворота, №3 ворота, №4 паркан, №1 вимощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку першої черги спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До відкриття провадження у справі позивач уточнив позовні вимоги, за якою просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що житловий будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на ј (одну четверту) частину вказаного житлового будинку з будівлями та спорудами та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Приватний нотаріус Бериславського нотаріального округу Виноградова Наталія Миколаївна надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Представник Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Суд встановив, що за свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2021 року, виданого повторно, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис №203.
За довідкою Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_6 постійно був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 та мав склад сім`ї: ОСОБА_3 дружина; ОСОБА_4 син; ОСОБА_5 донька; ОСОБА_8 пасербиця.
З відповіді №811/02-14 від 27.09.2021 року Приватного нотаріуса Нововоронцовського районного Нотаріального округу у Херсонській області вбачається, що заведено спадкову справу №37/2021 від 25.02.2021 року на майно ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними, наявними у спадковій справі спадкоємцями в рівних частках є: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
За рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області №954/172/21 від 31.03.2021 року, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , а саме встановлено, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання про визнання права власності за позивачем на ј (одну четверту) частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ,належному на праві власності спадкодавцю, суд керувався наступним.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, у тому числі за законом, відповідно до ст.1217 ЦПК України.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
За довідкою Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №1410 від 20.08.2021 року вбачається, що згідно з по господарської книги №03 за 2016-2020 роки, особовий рахунок НОМЕР_2 , власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 .
За довідкою Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №1411 від 20.08.2021 року, земельна ділянка площею 0,25 га, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , перебувала у користуванні ОСОБА_6 .
З виготовленого 23.10.2017 року технічного паспорту на садибний (індивідуальний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що в технічному паспорті під літерами: А-3 житловий будинок, загальною площею 363,2 кв.м., в тому числі житловою 137,0 кв.м.; під А-З гараж; а-З прибудова; Б-2 сарай; Бпд підвал; В навіс; Г сарай; Д сарай; Е навіс; Ж навіс; К сарай, Л навіс; М вбиральня, Н душ, №1 хвіртка, №2 ворота, №3 ворота, №4 паркан, №1 вимощення. Роком будівництва житлового будинку значиться 1990 рік, роки будівництва господарських будівель та споруд 1990-1992 роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості.
Щодо позиції позивача про відсутність у відповідача права власності на Ѕ частину житлового будинку на праві спільної сумісної власності подружжя, суд враховував наступне.
З відповіді №425/52-14 від 27.05.2021 року Приватного нотаріуса Нововоронцовського районного Нотаріального округу у Херсонській області вбачається, що ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та видачу свідоцтва про право власності на Ѕ (одну другу) частку в спільному майні подружжя.
Разом з тим, у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що була дружиною ОСОБА_6 . Позивач є її прийомним сином, якого вона виховувала з п`яти років. Побудувати будинок у с. Дудчани була її ідея, оскільки вона не могла ужитися із матір`ю ОСОБА_6 . Тому, придбали земельну ділянку, розпочали будівництво житлового будинку, у якому брали участь її рідні та рідні чоловіка, і яке закінчили приблизно у 1990-их роках. Адресу будинку знає АДРЕСА_1 . Свідок працювала учителем музики, виховувала свою доньку ОСОБА_9 та сина ОСОБА_6 п`ятирічного ОСОБА_10 . Поки йшло будівництво проживали у квартирі свідка у м. Кривий Ріг. Під час розлучення із ОСОБА_6 будинок не ділили, домовилися залишити його позивачу. Позивач із самого дитинства допомагав на будівництві. Свідок розлучилася із ОСОБА_6 у 2001 році. Вважає, що ОСОБА_6 був не акуратний з документами, тому право власності на будинок не оформляв. Про реєстрацію будинку у погосподарській книзі у 2016 році нічого не знає, бо проживала у м. Кривий Ріг. ОСОБА_3 не знає та вважає, що позивача вигнали з будинку на вулицю.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач є племінником її чоловіка. Приблизно у 1986-1987 роках ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочали будівництво свого житлового будинку, точної адреси не знає, проте зазначає, що її помешкання знаходиться в іншій частині села через дамбу. Будувати допомагали рідні та друзі. У якому році повністю був збудований будинок не пам`ятає. У збудованому будинку проживали: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зі своєю дочкою ОСОБА_9 , а також позивач ОСОБА_1 . Свідок зазначила, що хоча позивач на той час був ще дитиною, але активно допомагав у будівництві. ОСОБА_3 на той час там ще не проживала, мала свою сім`ю. На теперішній час у цьому будинку проживає ОСОБА_3 з двома малолітніми дітьми від шлюбу з ОСОБА_6 . На думку свідка, будинок більше не добудовували.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що із ОСОБА_6 мав дружні відносини, тому іноді був у нього в гостях. У 1986-1987 роках ОСОБА_6 разом із дружиною ОСОБА_7 будували в с.Дудчани свій будинок самостійно, а також наймали людей. Приблизно у 90-х роках будинок був збудований. Адресу спірного будинку не знає, так як свідок проживає в іншій частині села через дамбу. Останню дружину ОСОБА_3 свідок знає. Вона заїхала у вже збудований будинок, нічого там не добудовувала, лише вирізала сад. На теперішній час у цьому будинку проживає ОСОБА_3 з двома малолітніми дітьми та матір`ю (чи бабусею).
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що позивач є рідним племінником її чоловіка. Знає, що спірний будинок знаходиться у АДРЕСА_1 , неодноразово там була, але номер будинку не пам`ятає. Приблизно у 1988-1989 роках ОСОБА_6 разом із дружиною ОСОБА_7 розпочали будівництво вказаного будинку. Будували за власні кошти. Діти також допомагали батькам у будівництві, а також займалися домашнім господарством. На початку 90-х років вони вже в ньому проживали разом з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зараз у цьому будинку проживає ОСОБА_3 з двома дітьми, з якого часу - не знає, так як не спілкується з ними. На думку свідка, будинок більше не добудовувався, навіть шпалери не мінялися. Прибудовано лише якесь кріплення до стіни, яка дала тріщину.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що позивач є його рідним племінником. ОСОБА_6 - це рідний брат свідка. Свідок пояснив, що ОСОБА_6 розпочав будувати будинок у с.Дудчани наприкінці 80- х років, а закінчив на початку 90-х років, приблизно 1991-1992 рр. Знає це достеменно, бо по сусідству жили його батьки. Допомагали у будівництві батьки, рідні дружина ОСОБА_7 . У цьому будинку бував часто. З дружиною ОСОБА_7 ОСОБА_6 розлучився приблизно у 2000-х роках. Він був неодноразово одружений. Свідок зі своїм братом мав не дуже приязні відносини. Після одруження ОСОБА_6 із ОСОБА_3 свідок не приїздив до них. Був лише на похороні брата, відчутних змін у будинку добудов, ремонту та інше не побачив.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що з ОСОБА_6 мала дружні відносини, працювали разом. Сім`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знає близько 30 років. Де знаходиться спірний житловий будинок знає, так як часто, приблизно 1-2 рази на тиждень, бувала в ньому. Раніше проживала у с. Качкарівка, тому була така змога. На думку свідка адреса будинку АДРЕСА_2 . Коли будувався будинок точно не пам`ятає, але знає, що у 1991-1992 роках у ньому вже проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх малолітні діти. Спілкувалися з 1991 по 2014 роки, а з 2017-2018 років - майже не підтримували відносин. ОСОБА_3 не знає.
Свідок ОСОБА_16 проживає у с. Дудчани, знає де знаходить спірний житловий будинок бо він будувався. Будівництво розпочалося до 90-х років. Точну адресу не знає, бо будинок знаходиться в іншій частині села через дамбу. Будував ОСОБА_6 разом із дружиною, але не пам`ятає з якою саме, оскільки він був неодноразово одружений. На його думку це була ОСОБА_7 . На будівництві допомагали навіть діти, зокрема ОСОБА_1 . На його дитячих плечах було все домашнє господарство. У збудованому будинку проживали: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зі своєю дочкою ОСОБА_9 , а також позивач ОСОБА_1 . ОСОБА_3 знає, вона зараз проживає у вказаному будинку. Чи ремонтувався згодом будинок не знає, бачив лише зовні опору, за допомогою якої укріплені стіни. На час шлюбу ОСОБА_6 із ОСОБА_3 позивач проживав у смт Нововоронцовка.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що з ОСОБА_6 мав дружні відносини, працювали разом з 1991 року. Знає, що будинок будував ОСОБА_6 , разом з ним проживала дружина ОСОБА_7 та діти. На думку свідка будинок був побудований у 1992 році. ОСОБА_3 бачив та знає, що у неї є двоє маленьких дітей. На думку свідка ОСОБА_6 до смерті проживав з останньою дружино близько 10 років. Чи були якісь добудови до будинку, чи здійснювався ремонт не бачив.
Свідок ОСОБА_18 проживає у с. Дудчани. Позивач є онуком свідка. Повідомив, що будинок був збудований ОСОБА_6 , його дружиною ОСОБА_7 , а також допомагали рідні, у тому числі і свідок, та наймані працівники. ОСОБА_3 будинок не будувала.
Отже, враховуючи, що виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не залежало від його державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зважаючи, що в момент виникнення права власності на будинок померлий не перебував у шлюбі з відповідачем, тому відсутні підстави вважати, що такий житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя: відповідача ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_6 .
Тому, з огляду на викладене, не підлягає задоволенню позов в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити, що житловий будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .
Разом з тим, враховуючи приписи ст.1261 ЦК України, керуючись ч.1 ст.1267 ЦК України, за якою частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, суд задовольняєпозов в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на ј (одну четверту) частину житлового будинку з будівлями та спорудами.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми судових витрат, які складаються із судового збору, суд керувався вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанцій про сплату від 19.08.2021 року, 30.08.2021 року позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви, уточненої позовної заяви у розмірі 1816,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд стягує з відповідача 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) суми сплаченого судового збору.
Керуючись ст. . 2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280-282, 273 ЦПК України,-
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј (одну четверту) частину житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку першої черги спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У задоволенні вимоги про встановлення факту відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , частину судових витрат у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень), як суми сплаченого судового збору.
У задоволенні вимоги про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частини судових витрат у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні), як суми сплаченого судового збору відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

СуддяО.В. Гончаренко