Справа № 156/692/21 Головуючий у 1 інстанції: Малюшевська І. Є.
Провадження № 22-ц/802/77/22 Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Бовчалюк З. А., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало до суду даний позов, мотивуючи вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 29.06.2016 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Вказує, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи».

Позивач зазначає, що банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано в користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Позивач покликається на те, що оскільки ОСОБА_1 порушує свої зобов`язання за договором, то станом на 17.08.2021 року має заборгованість 39 959,46 грн, яка складається із: 31 296,91 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту ; 8 298,55 грн - заборгованості за простроченими відсотками.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 39 959,46 грн та судові витрати - 2270 грн, пов`язані з оплатою судового збору.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року в позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідач не оспорював укладення ним кредитного договору та розміру заборгованості. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, він фактично погодився із умовами договору. Позивач в апеляції вказує, що ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію в "Приватбанку". Відповідачу відкрито картковий рахунок та він отримав кредитну картку «Універсальна», яка в подальшому була неодноразово перевипущена, та користувався нею, що підтверджується випискою з картрахунку. Вказані дії свідчать про узгодження ним умов кредитування. Установивши, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит, а він його не повернув, суд не мав правових підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення боргу за тілом кредиту та процентами за користування кредитом, оскільки заборгованість за простроченим тілом кредиту є частиною використаного кредитного ліміту. Також зазначає, що окрім цього, суду надано підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено розмір процентної ставки та порядок сплати процентів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2016 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у "Приватбанку", на підставі якої отримав банківську картку. Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 погодився, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір.

До позову банк також додав розрахунок боргу, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна", «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», довідки про зміну умов кредитування та про видані ОСОБА_1 банківські картки (а.с.6-9,15,10-11).

Як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, станом на 17.08.2021 року відповідачу нараховано заборгованість 39 959,46 грн, яка складається із: 31 296,91 грн - заборгованості за тілом кредиту (в т. ч. 0,00 грн - заборгованості за поточним тілом кредиту, 31 296,91 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн - заборгованості за нарахованими відсотками; 8 298,55 грн - заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахованої пені; 0,00 грн - нарахованої комісії.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», так як вважав, що у відповідача відсутня заборгованість за тілом кредиту та за нарахованими відсотками, згідно з випискою з рахунку за кредитним договором. Суд вказав, що за змістом позовної заяви у відповідача немає залишку заборгованості за поточним тілом кредиту, відповідно, немає і заборгованості за нарахованими відсотками. Суд, відмовляючи повністю у позові, застосувавши правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, проаналізувавши розрахунок нарахування заборгованості, дійшов висновку, що заборгованість не витікає з договору від 29.06.2016 року, як вказує позивач у своїй позовній заяві. На наявність інших договорів між сторонами банк не посилається, копії таких суду не надає.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відтак, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю всю суму кредиту, яка була ним отримана.

Судом встановлено, що 29 червня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву. Згідно заяви ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт 0,00 грн, що відображено у доданих доказах та відповідає довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті банку www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У подальшому, а саме 28 липня 2020 року, відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 500 гривень, згодом збільшено до 50 000 грн, а з 10.12.2020 року - зменшено до 0,00 грн (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» долучений розрахунок заборгованості, в якому визначено, що заборгованість відповідача станом на 17.08.2021 становить 39595,46 грн, з яких 31296,91 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8298,55 грн прострочені відсотки.

Відтак, при здійсненні розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» було розділено загальну заборгованість за кредитом на поточну (строк сплати якої не настав), та прострочену (строк сплати якої настав). Визначена в розрахунку заборгованості сума боргу за простроченим тілом кредиту 31296,91 грн є частиною використаного та неповернутого кредитного ліміту та складовою заборгованості за тілом кредиту.

Нарахування заборгованості за кредитом відповідає виписці з рахунку, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , яка містить всі операції по його картковому рахунку. З цієї виписки вбачається, що відповідач активно користувався кредитними картками та регулярно сплачував заборгованість, поповнюючи рахунок, про що й було зазначено в рішенні судом першої інстанції.

Натомість відповідач не надав суду доказів на спростування наданих позивачем розрахунків та на підтвердження виконання ним зобов`язань за договором щодо повернення кредиту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 31296,91 грн.

З урахуванням викладеного з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 31296,91 грн.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, у підписаній відповідачем анкеті- заяві позичальника від 29 червня 2016 року не зазначена процентна ставка, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані позивачем до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені, на сайті банку не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які надані позивачем, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину укладеного між сторонами кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети.

Отже, суд першої інстанції правильно застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17.

Судом вірно зазначено, що у даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі - банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивачем АТ КБ «Приватбанк» не доведено правомірності нарахування процентів за користування кредитом у визначеному розмірі.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем заявлених ним позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом та цілком підставно і обґрунтовано відмовив у цій частині позові.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав оцінку Паспорту споживчого кредиту, що особисто підписаний відповідачем, в якому передбачена базова процентна ставка та процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, не заслуговують на увагу колегії суддів та спростовуються наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2020 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних ним умов кредитування.

Пунктами 3,4 Паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку від 50000 до 800000 грн в залежності від типу картки, наданого на споживчі потреби, та встановлено строк договору і кредитування на 12 місяців з пролонгацією, з процентною ставкою за межами пільгового періоду 42 %, 40,8% та 36 % відсотків річних відповідно.

Згідно з порядком повернення кредиту, передбаченого п. 5 Паспорту споживчого кредиту, встановлено розмір платежів та їх сплату, що здійснюється щомісяця до 25 числа поточного місяця у визначеному розмірі від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.

Відповідно до п. 6 вказаного Паспорту споживчого кредиту процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84 %, 81,60% та 72 % .

Отже, зі змісту підписаного сторонами 03.12.2020 року Паспорту споживчого кредиту слідує, що він є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року та діяв на час підписання ОСОБА_1 та позивачем Паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку ( п. 12).

Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 03.12.2020 року Паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеним для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 мали намір укласти договір споживчого кредитування.

Надаючи аналіз Паспорту споживчого кредитування, слід також звернути увагу на те, що в розділах 4 паспорту споживчого кредиту дано визначення, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення. В розділі 7 вказаного Паспорту зазначається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 18.12.2020 року.

Крім того, в Паспорті вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредипроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий стан, розмір доходів тощо.

В той же час, анкету-заяву ОСОБА_1 підписав 29.06.2016 р., тобто більше як за 4 роки до ознайомлення з цією інформацією.

За таких обставин підстави вважати, що доданий Паспорт має зв"язок із договором від 29.06.2016 року і є його частиною та що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, відсутні.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за процентами.

Таким чином, рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року підлягає скасуванню частково з ухваленням нового судового рішення - про часткове задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» - в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 31296,91 грн. В решті позов не підлягає до задоволення, а тому рішення в решті позовних вимог слід залишити без змін.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 1770,60 грн судового збору за подання позовної заяви (78% задоволення позову), 2655,90 грн судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 4426,50 грн судового збору.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року у даній справі в частині відмови у стягненні тіла кредиту та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 29 червня 2016 року за тілом кредиту в сумі 31296 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто шість) грн 91 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1770,60 грн судового збору за подання позовної заяви, 2655,90 грн - за подання апеляційної скарги, а всього 4426 (чотири тисячі двадцять шість) грн 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 січня 2022 року.

Головуючий суддя

Судді