Дата документу 13.01.2022 Справа № 336/1448/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/1448/21Головуючий у 1-й інстанції Савеленко О.А.
Пр. № 22-ц/807/92/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Концерн «МТМ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-2), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 45384,71 грн., а також судовий збір 2270,00 грн.

В обґрунтування вищезазначеного позову зазначив, що він є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з 01.04.2014 року по 31.01.2021 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Проте останній свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Савеленко О.А. (а.с. 8).

Ухвалою судді суду першої інстанції (а.с. 11) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року (а.с. 34-37) у задоволенні позову Концерну «МТМ» у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач Концерн «МТМ» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 42-44) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та позовну заяву залишити без розгляду повністю.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 52).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача Концерну «МТМ» у цій справі відкрито (а.с. 63-64), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с.65).

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень). Крім того, суддя-доповідач перебувала у додатковій відпустці (а.с. 73).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Концерну «МТМ» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт позивач Концерн «МТМ» у цій справі просив апеляційний суд скасувати вищезазначене заочне рішення суду першої інстанції та залишити позов позивача без розгляду (а.с.44 зворот).

При цьому, апеляційний суд у своєму листі (а.с. 74) в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України роз`яснював апелянту Концерну «МТМ», що поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, є залишення позовної заяви без розгляду на стадії апеляційного перегляду цієї справи.

Разом із тим, апеляційний суд додатково роз`яснив апелянту позивачу Концерну «МТМ», що відповідно до:

- ст. 364 ч. 4 ЦПК України: особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї…За відмови від апеляційної скарги суд… постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження; у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку із відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається;

- ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову… відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову … відповідає вимогам ст. 206… цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову …., якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Проте, апелянт Концерн «МТМ», як позивач, не скористався своїми правами у цій справі на час її розгляду апеляційним судом: від своїх позову чи апеляційної скарги у цій справі не відмовився, тому апеляційний суд в силу вимог ЦПК України зобов`язаний переглядати дану справу в апеляційному порядку саме по суті.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 4, 12 - 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою.

Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Концерн «МТМ» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте Концерн «МТМ» надавав за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за позовами про стягненню заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення.

Згідно відповіді Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради на запит суду від 04.03.2021 року (а.с.10) інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня. Так само суду не надано позивачем інформацію і про власника (квартиронаймача) квартири послуги до якої були надані позивачем. Жодних клопотань про витребування цієї інформації позивачем також заявлено не було.

Враховуючи, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 саме у квартирі, де заявником надавались послуги, а також відсутні докази того, що боржнику належить право власності на вказану квартиру, від так не можливо встановити чи отримував саме боржник вказані послуги, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог у цій справі у повному обсязі.

Проте, із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Оскільки, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального прав, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- яка, хоча й не зареєстрована за адресою квартири АДРЕСА_2 (а.с.10, 76), в яку фактично були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем Концерном «МТМ» в період з 01.04.2014 року по 01.02.2021 року на загальну суму 45384,71 грн. (розрахунок а.с. 56),

- враховуючи наявність у останньої права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання (реєстрації) в Україні в силу вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV;

- а також відсутність у цій справі саме належних, допустимих доказів у спростування того, що вона є користувачем чи власником цієї квартири,

- оскільки інформація від 09.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність відомостей про реєстрацію права власності на цю квартиру взагалі, (витяг а.с. 49, наданий апелянтом до його апеляційної скарги, та який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі), який існує в Україні лише з 2011 року (Порядок ведення реєстру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141), а до цього існували інші реєстри прав власності, зокрема: держателем одного з яких було АП «ЗБМТІ» тощо, сама по собі нічого у цій справі не підтверджує і не спростовує,

є належним відповідачем за вищезазначеним позовом позивача у цій справі.

Оскільки:

- саме на ОСОБА_1 у Концерну «МТМ» відкрито особовий ранок № НОМЕР_1 по оплаті його послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у цій квартирі АДРЕСА_2 (а.с.5);

- та нарахування цих послуг здійснюється лише на 1 (одну) особу (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 у цій справі у суді першої інстанції проти позову позивача від лютого 2021 року (а.с.1) заперечень не подавала, про застосування позовної давності у цій справі не заявляла (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).

Крім того, ОСОБА_1 з 2014 року здійснювала частково оплату послуг позивача, у тому числі останній платіж має місце у березні 2019 року у сумі 400,00 грн. за централізоване опалення і 200,00 грн. за гаряче водопостачання (а.с.6). .

Тому, суд першої інстанції мав задовольнити позов позивача у цій справі у повному обсязі, виходячи із його обґрунтованості та доведеності вищезазначеними доказами позивача.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача Концерну «МТМ» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу Концерну «МТМ» слід задовольнити частково, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року у цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов Концерну «МТМ» задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з 01.04.2014 року по 01.02.2021 року у сумі 45384,71 грн.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги частково та позову у повному обсязі повністю Концерну «МТМ» при вищевикладених обставинах, останній має право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5675,00 грн. грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений позивачем за подачу позову до суду першої інстанції 2270,00 грн. (а.с. 3) + судовий збір, сплачений позивачем за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду у розмірі 3405,00 грн. (платіжне доручення а.с. 60).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Концерну «МТМ» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Концерну «МТМ» () заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з 01.04.2014 року по 01.02.2021 року у сумі 45384,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Концерну «МТМ» (ЄДРПОУ 32121458) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5675,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 13.01.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.