ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/181/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №702/310/21 Категорія: Жежер Ю. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Новікова О.М., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року, ухваленого в складі судді Жежер Ю.М., у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зазначало, що 28 квітня 2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 уклали Комплексний договір № 10/1250697, за умовами якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 99 212 гривень 43 копійки строком з 28 квітня 2020 року до 27 квітня 2026 року, а відповідач одержує та повертає кредит згідно із графіком погашення кредиту. Однак, відповідачем порушені умови кредитного договору, не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом, та комісія/прострочена комісія у строки/терміни, передбачені кредитним договором. У зв`язку з викладеним, у останнього перед банком станом на 21 жовтня 2021 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 137 028 гривень 42 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом 81 267 гривень 91 копійка, простроченої заборгованості за кредитом 7 074 гривень 24 копійки, прострочених відсотків 10 991 гривня 27 копійок, простроченої комісії 34 402 гривні 94 копійки, комісії 2 646 гривень 38 копійки, нарахованих відсотків 645 гривень 68 копійок.

За викладених обставин, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 137 028 гривень 42 копійки та судові витрати у розмірі 2 270 гривень 00 копійок.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором №10/1250697 від 28 квітня 2020 року у розмірі 88 342 (вісімдесят вісім тисяч триста сорок дві) гривень 15 копійок.

У задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 48 686 гривень 27 копійок відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судовий збір в сумі 1 463 (одна тисяча чотириста шістдесят три) гривень 47 копійок.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони в належній формі досягли згоди по всім істотним умовам договору кредиту, позивач свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 виконав належним чином. Однак відповідач умови договору порушив, а тому заборгованість підлягає стягненню.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, тому з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом, обумовлені цим договором, припинилося. Нарахування позивачем процентів поза межами строку кредитування є безпідставним.

Підставою нарахування комісії встановленої договором є фактично плата позичальника за надання інформації, безоплатність якої встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», тому з цих підстав вказана вимога не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення комісійної винагороди та донарахованих відсотків за користування кредитними коштами, АТ «Креді Агріколь Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні комісійної винагороди та донарахованих відсотків, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 борг в сумі 48 686 гривень 27 копійок.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що положення п. 1.3 Кредитного договору, яким сторони визначили обов`язок позичальника сплачувати щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, а також інші умови кредитного договору, відповідають нормам спеціального закону, а саме Закону України «Про споживче кредитування».

Інформація, визначена п.1.3 Комплексного договору, надається клієнту на постійній основі, незалежно від наявності його звернення (вимоги) та з більшою періодичністю, аніж це передбачено законом.

Тобто, сплата комісії передбачається за ті послуги, які не надаються позичальнику безкоштовно, відповідно до ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», та незалежно від волевиявлення клієнта, і з необмеженою періодичністю.

Щодо нарахування відсотків апелянт зазначив, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

28 квітня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» (Банк) та відповідачем ОСОБА_1 (Позичальник) укладений кредитний договір № 10/1250697 (а.с. 78-83).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 99 212 гривень 43 копійок. Строк користування кредитом з 28 квітня 2020 року по 27 квітня 2026 року включно. Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, у число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору, кредит надається Позичальнику для погашення заборгованості за Комплексним договором № 8/1250697, укладеним між Банком та Позичальник від 30 серпня 2018 року, відповідно до якого Позичальнику було видано кредит в сумі 115 060 гривень 00 копійок.

Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що за користування кредитом Позичальник сплачує: 1.3.1 щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 11 % річних (фіксована процентна ставка); 1.3.2 щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,3 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.2 Договору.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором, визначеного п. 1.2 договору, в сумі визначеній в п. 1.1 договору. Видача кредиту готівкою - не передбачена.

Відповідно до п. 2.7 кредитного договору, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги банку у такій черговості: прострочена до повернення сума кредиту; прострочені проценти за користування кредитом; нарахована сума кредиту (поточний платіж згідно з Графіком платежів за кредитом); нараховані проценти за користування кредитом (поточний платіж згідно з Графіком платежів за кредитом); комісія (якщо передбачена); неустойка (штраф, пеня).

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем надано відповідачу ОСОБА_1 споживчий кредит в сумі 99 212 гривень 43 копійки, що підтверджено меморіальними ордерами від 28 квітня 2020 року (а.с.56-61). Факт отримання відповідачем вказаних коштів підтверджується також виписками по рахунку.

Відповідач умови договору порушував внаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктами 3.2.5, 3.2.6 договору встановлено, що у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентах, комісії за користування кредитом протягом 30 календарних днів та/або іншого порушення зобов`язань за договором Банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісії та штрафних санкцій, а також вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дати направлення повідомлення, та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Невиконання позичальником зобов`язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 1-го календарного місяця з дати направлення повідомлення та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, дає право Банку вимагати дострокове повернення позичальником кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. У цьому випадку Банк направляє Позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу.

16 листопада 2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» направило на адресу ОСОБА_1 лист № 10451/4251 з проханням сплатити існуючу прострочену заборгованість, яка станом на 16 листопада 2020 року складала 8 978 гривень 91 копійок, протягом 30 днів з дня отримання даного листа (а.с. 73).

Вимогою від 17 грудня 2020 року № 10451/4716 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за Комплексним договором № 10/1250697 від 28 квітня 2020 року, банк повідомив ОСОБА_1 , що станом на 17 грудня 2020 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить: прострочений кредит 2295 гривень 56 копійок; прострочені проценти 2 618 гривень 67 копійок; прострочена комісія 7 939 гривень 14 копійок, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 0 гривень, та вимагав у ОСОБА_1 протягом 30 днів з дати отримання даної вимоги, достроково повернути Банку у повному обсязі всю суму кредиту та інші платежі, передбачені Кредитним договором (а.с. 72).

Відтак, АТ «Креді Агріколь Банк», направляючи на адресу відповідача письмову вимогу від 17 грудня 2020 року про дострокове погашення кредиту, у розумінні ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк кредитування, тому нарахування процентів поза строком кредитування є безпідставним і такі вимоги не підлягають задоволенню.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12.

Щодо стягнення заборгованості за нараховану комісію в сумі 2 646 гривень 38 копійок та прострочену комісію в сумі 34 402 гривень 94 копійок, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.3.2 кредитного договору №10/1250697 від 28 квітня 2020 року за користування кредитом позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,3% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.2 Договору.

Згідно з п. 1.4 Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника, як усне, так і письмове щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що пунктом 1.3.2 кредитного договору № 10/1250697 від 28 квітня 2020 року фактично встановлено плату за надання позичальнику інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої визначена Законом. Відтак, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованою комісією задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта, що сплата комісії передбачається за ті послуги, які не надаються позичальнику безоплатно, відповідно до ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», та надаються незалежно від волевиявлення клієнта, і з необмеженою періодичністю, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження надання таких послуг і їх періодичності, позивачем суду надано не було.

Враховуючи, що апеляційна скарга позивача не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а також рішення суду в цій частині не оскаржувалося відповідачем, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та комісії є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - залишити без задоволення, а рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 20 січня 2022 року.

Судді