Дата документу 11.01.2022
Справа № 815/1572/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Бєгушева Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участі:

представника заявника ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 520923 гривень 77 копійок та судові витрати у розмірі 3219 гривень /а.с.82,83/.

12 серпня 2021 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 30 жовтня 2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 520923 гривень 77 копійок та судові витрати у розмірі 3219 гривень. 14 вересня 2020 року ТОВ «Олком-Лізинг» стало переможцем електронного аукціону щодо купівлі кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що складається з прав вимоги за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. 09 жовтня 2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами та порукою та договорами іпотеки та застави, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г. та зареєстровано в реєстрі 1262. Враховуючи зазначене, ТОВ «Олком-Лізинг» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в тому числі і за кредитним договором № 14-972-048КС від 03.04.2008 укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Представник заявника Манзенко Р.А. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в заяві та просив її задовольнити. Зазначив, що виконавче провадження було завершено 28 лютого 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Повторно виконавчий документ на виконання не пред`являвся. Тобто, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа-до 28.02.2023.

Представник боржника ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки на час звернення з вказаною заявою, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист виданий 07.05.2013 року, 28.02.2020 виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а, оскільки відповідно до вказаного закону, який був чинний на 2013 рік, виконавчий документ може бути пред`явлений протягом одного року, вважає, що строк для його пред`явлення сплив, тому просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, вивчивши та дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що заява ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5).

Судом встановлено, що 09 жовтня 2020 року між Публічним акціонерним товариство «Банк «Фінанси та кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого банк за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-09-03-000024-b від 14.09.2020, передав, а новий кредитор прийняв у власність право вимоги до позичальників, зазначених у Додатку №1,2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами /а.с.135-136/.

Згідно копії платіжного доручення №7 від 07.10.2020 ТОВ «Олком-Лізинг» перераховано на рахунок «Банк «Фінанси та кредит» 28 005 000,00 грн. /а.с.143/.

У Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 значиться боржник ОСОБА_1 , за договором № 14-972-048КС /а.с.137,138/.

Крім того, 09 жовтня 2020 року між Публічним акціонерним товариство «Банк «Фінанси та кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, за умовами якого банк за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-09-03-000024-b від 14.09.2020, передав, а новий кредитор прийняв у власність право вимоги до позичальників, зазначених у Додатку №1,2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за договорами іпотеки(іпотечними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них /а.с.139-140/.

Згідно Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 09.10.2020 значиться боржник ОСОБА_1 , за договором № 14-972-048КС /а.с.141,142/.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент повернення виконавчого документу) визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пункту 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ від 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судом встановлено, що виконавче провадження за виконавчим листом № 815/1572/2021, виданим 07 травня 2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 520923 гривень 77 копійок та судові витрати у розмірі 3219 гривень, було завершено 28 лютого 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Повторно виконавчий документ на виконання не пред`являвся. Тобто, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа-до 28.02.2023.

Таким чином, судом встановлено, що на час звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив, крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Статтею 55 ЦПК України передбачено процесуальне правонаступництво, а саме визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч.5. ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд зазначає, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Таким чином, заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 05.12.2018 у справі №643/4902/14-ц. Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

З огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» зокрема і права вимоги стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, тому заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 55, 247, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» (, місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Прахових Сім`ї, 58/10) у справі № 815/1572/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Ковальова