Справа № 211/6275/20
Провадження № 2/211/191/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
26 січня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
В ході розгляду справи позивач заявлені вимоги уточнив, зазначивши, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» встановлено також вину водія транспортного засобу Fiat Nuovo Doblo державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 в зазначеному ДТП відповідно до постанови суду від 18 лютого 2019 року, тому просить стягнути з відповідача 128 838,98 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.
Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 19 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 26 січня 2022 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку.
В судове засідання сторони не з`явилися.
До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.
Як встановлено судом, 08 листопада 2018 року о 08-45 годині ОСОБА_1 в районі електроопори № 554 на вул. Запорізьке шосе в м. Дніпро, керуючи автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху ліворуч, не переконався в безпечності свого маневру, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, допустивши зіткнення з автомобілем «Фіат» д/н НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вказані обставини встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року, якою встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка виразилась у порушенні водієм п. 10.1 ПДР, однак провадження по справі закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова суду не оскаржена, набрала законної сили (а.с. 87 копія постанови).
Частина шоста статті 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
За змістом ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
08 листопада 2018 року із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) до ПрАТ "СК "Альфа Страхування" звернувся власник транспортного засобу Fiat Doblo державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 6-8 копії заяви, схеми ДТП, свідоцтва).
На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звіту № 339666 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.11.2018, страхового акту № 1297.206.18.01.01 від 28.12.2018 та розрахунку страхового відшкодування (а.с. 11-21), ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплатило потерпілій стороні страхове відшкодування в сумі 257 677,95 грн. (а.с. 22 копія платіжного доручення),
Таким чином, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, оскільки відомості про страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, як власника наземного транспорта, відсутні.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно-правових обов`язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов`язковий характер.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Тому, відповідно до статті 1191 ЦК України та п.38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Таким чином, має місце заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 257 677,95 грн.
Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу позивача, що Верховний Суд в постанові від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц зазначив, що відповідно до норм статті 993 Цивільного кодексу України (ЦК) та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог та задоволення позову.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3 865,17 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню повністю, суд з врахуванням вищезазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.
Керуючись ст. ст. 979, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 81,89, 141, 263, 265, 280-284,288 ЦПК України, суд
позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування» задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 26 січня 2022 року
Суддя Н.Г.Середня