Справа № 128/1639/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області «про визначення частки у спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який умотивовала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що після його смерті відкрилось спадкове майно, що в тому числі складалось з належної йому частки квартири АДРЕСА_1 .

Зазначає, що належна спадкодавцеві частка вищевказаної квартири належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, а також їй ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Вказує, що за життя ОСОБА_4 було складено заповіт від 01.12.2017, відповідно до якого батько заповів їй належну частку вищевказаної квартири, однак при складанні заповіту було допущено помилку і зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , хоча як вбачається з правовстановлюючих документів та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона знаходиться в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області.

Зазначає, що з метою спадкування спадкового майна вона звернулася до державного нотаріуса Вінницької державної нотаріальної контори - Когутницького Є.В.,однак 24.05.2021 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, підставою для її винесення слугувало те, що частки у спільній власності на квартиру не визначені.

Вказує, що при приватизації квартири їхні частки, як співвласників, визначені не були, у такому випадку, всі учасники спільної сумісної власності мають рівне право на всю квартиру в цілому.

Тому просить суд: визнати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ј; визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на ј частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.54).

14.01.2022 в судове засідання учасники справи не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом скерування на офіційну електронну адресу Якушинецької сільської ради судової повістки. Заяв про відкладення розгляду справи до суду представник відповідача не надав, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд, з урахуванням письмових заяв, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , актовий запис №5, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 17.02.1970 року, серія НОМЕР_1 , в якому в графі «батько» значиться ОСОБА_8 (а.с.13).

04.02.1989 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено шлюб, актовий запис №2, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 04.02.1989, серія НОМЕР_2 ; після реєстрації шлюбу і чоловікові, і дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Вінниця у віці 79 років помер ОСОБА_4 , актовий запис №2657, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09.09.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі й на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому та членам його сім`ї на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 12.05.1998 (а.с.18-19); копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20,21,22,23).

На замовлення позивача ОСОБА_1 , фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 виготовлено звіт про оцінку майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ринкова вартість вказаної квартири, станом на 28.05.2021, без урахування ПДВ складає 410 659,00 гривень, в тому числі вартість ј частки квартири складає 102 665,00 гривень (а.с.27-49).

01.12.2017, ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті, склав заповіт, яким всю належну йому частку квартири під номером АДРЕСА_1 , заповів своїй донці ОСОБА_1 , а все інше своє майно (рухоме не рухоме), де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право, заповів своєму синові ОСОБА_11 . Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №1-3692, що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.16-17).

Відповідно до копії довідки за вих. №1479/08-04 виданої 27.04.2021 Виконкомом Якушинецької сільської ради, багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_3 , співвласниками квартири АДРЕСА_4 в якому є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 знаходиться в межах населеного пункту с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області, адреса даного будинку не змінювалася (а.с.74).

Згідно копії довідки за вих. №1480/08-04 виданої 27.04.2021 сільським головою Якушинецької сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований з 22.01.1988 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 (зворотній бік а.с.74).

З копії спадкової справи №188/2021, заведеної Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 04.02.2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , яку в подальшому було направлено до Вінницької районної державної нотаріальної контори, убачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася ОСОБА_1 (а.с.67).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. від 24.05.2021 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 і частки у спільній власності не визначені (а.с.24-25).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз`яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тому, аналізуючи зібрані докази у справі суд вважає, що позовна вимога позивача щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на ј частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , підлягає задоволенню. Оскільки, матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_4 , шляхом подання в 6-ти місячний строк заяви до нотаріальної контори; інші особи, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні відсутні; позасудового шляху вирішити даний спір у позивача немає, оскільки частки у спільній сумісній власності не визначені; задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Щодо задоволення позовної вимоги позивача про визначення частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру, суд зазначає таке.

Позивач ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог посилалася, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Тобто, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності, оскільки визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічні висновки містяться в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2021 року №570/997/19 (провадження №61-16257св20).

Суд не вирішує питання щодо стягнення судового збору із відповідача на користь позивача, оскільки остання просила залишити витрати по сплаті судового збору за нею. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на ј частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО