Справа № 311/1726/21
Провадження № 2/311/227/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2022 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.,

секретаря судового засідання Чучі С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 26.04.2021 приватним нотаріусом Кириченко В.В. належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок вона успадкувала від своєї бабусі, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В будинку з бабусею були зареєстровані відповідачі, як наймачі житлового приміщення, але фактично жодного дня в ньому не проживали.

Відповідач у справі, ОСОБА_2 , помер, а ОСОБА_5 проживає у іншій області, де саме позивачці невідомо.

Позивач зазначає, що виїжджає на постійне місце проживання до м. Києва та не має наміру повертатись, тому вирішила продати успадкований від бабусі будинок. Однак, покупець вимагає, щоб у будинку ніхто не був зареєстрований.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися з цього приводу до суду.

Крім цього, відповідачі не були членами її сім`ї, не оплачували плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги.

У зв`язку з викладеним, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, згідно актового запису про смерть №2315 від 06 квітня 2018 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1);докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованим в реєстрі за №314 та посвідченим приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Кириченко В.В. (а.с.8).

Технічна характеристика будинку підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим РКП «Василівське БТІ» станом на 18 грудня 2020 року (а.с.10-13).

Згідно акту обстеження фактичного проживання від 28 квітня 2021 року, складеного депутатом Василівської міської ради, відповідачі у справі, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 2001 року, однак фактично за вказаною адресою не проживали.

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належному позивачу, однак фактично там не проживає, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Одночасно з цим, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягає закриттю відповідно до вимог пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.12, 77, 80, 263-268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, закрити у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18 січня 2022 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко