Провадження № 2/638/449/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна про визнання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсними, застосування наслідків недійсності договорів, переведення прав покупця за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила визнати недійсним у зв`язку з його фіктивністю в частині особи покупця із застосуванням наслідків недійсності договір купівлі - продажу нежитлових приміщень від 06.06.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1283, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; визнати недійсним у зв`язку з його фіктивністю договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.12.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 2104, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , із застосуванням наслідків його недійсності; перевести на неї права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1283 від 06.06.2012 року на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Мельніченко О.Є. від 09.07.2012 року про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4,5,23,24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Салиги Н.А. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 прав власності на вказані нежитлові приміщення; визнати за нею право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова 15.06.2000 року та рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 13.06.2000 року за № 104/10 та зареєстрованого у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 29.06.2000 року і записаного у реєстрову книгу за реєстровим № 2768, а також на підставі договору про розподіл майна подружжя від 28.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою C.JI. за № 3087, отримав у право приватної власності 1/2 частину нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 24.10.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу частини нежитлових приміщень», який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. 24.10.2006 року за реєстровим № 5598, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. 24.10.2006 року за № 1661979 на підставі витягу № 3063150 та зареєстрований у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», 26.10.2006 року за реєстраційним №16365038, витяг № 12300274, номер запису 2768, в книзі 1. На підставі вказаного договору ОСОБА_3 отримав у приватну власність іншу 1/2 частину нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В кінці 2011 року вона вирішила купити у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх частки вищевказаних нежитлових приміщень. Приміщення № 4, 23 та 24 вона хотіла використовувати як офіс для приватного підприємства «Агентство оцінки майна та землі», директором якого на підставі статуту вона є. Між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обговорено суму вартості предмету купівлі-продажу. За домовленістю останніх вартість нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , склала 67440 доларів США. Однак всієї вищевказаної суми грошей вона не мала, тому прийнято рішення, що приміщення будуть придбані частково за наявні кошти, а частково за ті, котрі візьме в борг у знайомого ОСОБА_7 . У зв`язку з цим 30 травня 2012 року вона взяла в борг у ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 15000 доларів США для придбання нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розпискою від 30.05.2012 року. У вказаній розписці також вказано, що грошові кошти зобов`язується повернути до 01.06.2016 року, а у випадку не повернення боргу остання зобов`язана передати у власність ОСОБА_7 частину придбаних нею нежитлових приміщень в рахунок погашення боргу. Зважаючи на своє не стабільне на той час матеріальне становище вона побоювалась, що не зможе повернути борг вчасно. У зв`язку з цим нею прийнято рішення про вчинення правочину з купівлі-продажу не від її імені, а від імені її подруги ОСОБА_5 , яка є хрещеною старшої доньки. Отримавши згоду останньої, позивач про свої наміри повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останні погодились на те, що фактично нежитлові приміщення у них придбає вона, за що сплатить їм грошові кошти в розмірі 67440 доларів США, а право власності буде оформлено на ОСОБА_5 фіктивно 06.06.2012 року. З відома фіктивного покупця ОСОБА_5 , 05.06.2012 року передала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 67440 доларів США, за що останні надали її розписки про отримання грошових коштів. В подальшому 06.06.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з метою передання у власність позивачу нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 06.06.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1283 та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 5039181. Власником даних приміщень фіктивно стала ОСОБА_5 , яка не лише не передавала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх грошових коштів ні в розмірі 66 000 грн., як вказано в договорі купівлі-продажу, для отримання права власності на вищевказані приміщення, а й не сплачувала останнім за це взагалі ніяких грошових коштів та ні дня фактично не володіла і не користувалась спірними приміщеннями. З моменту укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №1283 від 06.06.2012 року фактично право користування, управління та розпорядження (продажу, обміну, здачу в оренду, передачу під іпотеку) отримала позивачка, що підтверджується довіреністю від 06.06.2012 року, яка видана ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 терміном аж до 06.06.2031 року, та посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1280. Сам термін дії цієї довіреності (19 років) вказує на те, що ОСОБА_5 не мала наміру на перехід до неї права володіння, користування та розпорядження придбаними на її ім`я нежитловими приміщеннями 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , доручивши позивачу право користування, управління та розпорядження (продажу, обміну, здачу в оренду, передачу під іпотеку) нежитловими приміщеннями, таким чином підтвердила, що вона являється їх справжнім власником. Для остаточного закріплення свого права як власника та законного користувача вищевказаних приміщень, а також з метою подальшого оформлення права власності позивача в порядку ст. 777 ЦК України на них, між ОСОБА_5 та нею, як директором ПП «Агентство оцінки майна та землі», 01.01.2016 року укладено договір оренди нежитлових приміщень № 4, 23, 24, а приміщення № 5 передавалось в оренду ТБ «УРТБ» на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТБ «УРТБ» в особі її директора ОСОБА_8 , який є чоловіком ОСОБА_4 , близьким другом та хрещеним доньки позивача. Вартість оренди, як для такої площі приміщень, між сторонами встановлена мінімальна, позивач мала сплачувати 700 грн. орендної плати, а ОСОБА_8 - 300 грн., що підтверджується актами оренди нежитлового приміщення до договору оренди нежитлового приміщення БН від 01.01.2016» від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016, 30.09.2016, 31.10.2016, 31.11.2016, 30.12.2016, що підписані між ОСОБА_5 та позивачем, як директором ПП «Агентство оцінки майна та землі», і ОСОБА_5 та ТБ «УРТБ», в особі її директора ОСОБА_8 ; видатковими касовими ордерами» від 05.12.2016 року та від 09.12.2016 року; платіжними дорученнями ТБ «УРТБ» № 94 та № 95 від 05.12.2016; платіжними дорученнями ПП «Агентство оцінки майна та землі» № 195 та № 196 від 09.12.2016 p.; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2016 року; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2016 року; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2016 року; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2016 року. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співзасновниками ТБ «УРТБ», а тому також мали можливість надалі володіти та користуватись даними приміщеннями. Уповноваження ОСОБА_5 позивача у праві користування, управління та розпорядження (продажу, обміну, здачу в оренду, передачу під іпотеку), занижена вартість орендної плати, наявність зв`язку між нею, ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ПП «Агентство оцінки майна та землі», ТБ «УРТБ» та ОСОБА_8 , підтверджують фіктивність договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1283 від 06.06.2012 року щодо особи покупця та права власності ОСОБА_5 на спірні приміщення. Окрім цього намір позивача на придбання нею саме у її власність нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується і тим, що між нею та ОСОБА_10 05.01.2012 року укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 05.01.2012 року посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 10. Предметом даного договору є нежитлові приміщення 1-го поверху за № 2, 3, 2-а в будинку літ. «А-8», загальною площею 42,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Ці приміщення розташовуються по сусідству із тими, що придбані у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тобто у володінні та розпорядженні позивача, починаючи з 06.06.2012 року, перебувало сім нежитлових приміщень 1-го поверху будинку літ. «А-8» за адресою: АДРЕСА_1 , які вона використовувала як офіс для Приватного підприємства «Агентство оцінки майна та землі» та ТБ «УРТБ», а також, починаючи з 01.07.2012 року, здавала ТОВ «Дельфін-Сервіс» в оренду нежитлові приміщення №2, 3, 2-а, а, що підтверджується договорами оренди № 01/07-2012- ОР від 01.07.2012 p., № 01/01-2013-0р від 01.01.2013 p., № 01/01-2014-ОР від 01.01.2014 p., № 01/01-2015-0р від 01.01.2015 p., № 01/01-2016-1-0р від 01.01.2016 p., № 01/01-2017-0р від 01.01.2017 p., № 01/01-2018-0р від 01.01.2018 p., № 01/01-2019-0р від 01.01.2019 p., а з 01.10.2015 року, відповідно до договорів оренди № 01/Ю-2015-ОР від 01.10.2015 року, № 01/01-2016-2-ОР від 01.01.2016 року та договору суборенди № 01/01-2017-0р від 01.01.2017 року, надає також в оренду та суборенду нежитлове приміщення № 4, а нежитлові приміщення № 5, 23 та 24 займає сама. За оренду та суборенду всіх вищевказаних приміщень ТОВ «Дельфін-Сервіс» оплачує 500 грн. кожного місяця та комунальні послуги за нежитлові приміщення 1-го поверху № 2, 3, 2-а, 4, 5, 23, 24 будинку літ. «А-8» за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення вартості орендної плати, що стверджується договором б/н про надання послуг від 01.08.2012 року та додатковою угодою до нього від 01.10.2016 року, виписками з банківського рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Дельфін-Сервіс» за період з 02.02.2017 року до 12.12.2017 року, з 09.01.2018 року до 12.12.2018 року, виписками з банківського рахунку № НОМЕР_2 ТОВ «Дельфін-Сервіс» за період з 06.02.2019 року до 09.10.2019 року, Журналом проводок за 2012 року 631,31; контрагенти: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 03.10.2012 року до 07.12.2012 року, журналом проводок за 2013 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 15.01.2013 року до 12.12.2013 року, Журналом проводок за 2014 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 16.01.2014 року до 09.12.2014 року, Журналом проводок за 2015 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 22.01.2015 року до 07.12.2015 року, Журналом проводок за 2016 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 13.01.2016 року до 10.11.2016 року, Журналом проводок за 2017 р. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 01.02.2017 року до 11.12.2017 року, Журналом проводок за 2018 р. 631,31; Контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 09.01.2018 року до 12.12.2018 року, Журналом проводок 9 Місяців 2019 p. 631,31; контрагента: НДІГІДРОПРИВОД у формі ТзОВ за період з 11.01.2019 року до 09.09.2019 року. Оплата за користування комунальними послугами в нежитлових приміщеннях 1-го поверху за № 2, 3, 2-а, 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «Дельфін-Сервіс» здійснювалась та здійснюється наразі на рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ТОВ «НДІГІДРОПРИВОД». Останній надає власникам та користувачам нежитлових приміщень будинку літ. «А-8» за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з електро- та теплопостачання на підставі договору № 2 про спільне утримання нежитлової будівлі від 01.03.2008 року та додаткових угод до нього. Факт надання позивачем в оренду ТОВ «Дельфін-Сервіс» нежитлових приміщень 1-го поверху за № 2, 3, 2-а, 4 та займання приміщень № 5, 23 та 24 ПП «Агентство оцінки майна та землі», керівником якого є сама позивач, в будинку літ. «А-8», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджує те, що дані приміщення придбані нею саме у її власність. Зокрема її намір на придбання для власного володіння та користування спірних приміщень підтверджується також довіреністю від 26.12.2011 року, яку 26.12.2011 року посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 3654. Цією довіреністю вона уповноважила свою матір, ОСОБА_11 , представляти її інтереси в усіх органах, організаціях, установах, незалежно від їх підпорядкування та форм власності з питань, пов`язаних з користуванням та розпорядженням (продажом, обміном, здачею в оренду, передачею в іпотеку, тощо) належних їй: квартири АДРЕСА_2 ; нежитлових приміщень 1-го поверху за АДРЕСА_3 , 3, 2-а в будинку літ. «А-8», загальною площею 42,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; 24/100 частини домоволодіння АДРЕСА_4 ; нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24. в будинку літ. «А-8», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак в кінці 2016 року у ОСОБА_5 виникли обставини, через які остання не могла надалі бути офіційним власником нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим вона звернулась до позивача із пропозицією, зареєструвати їх власником іншу особу. Так як на той час позивачем борг ОСОБА_7 в повній мірі ще сплачено не було, то вона ще побоювалась реєструвати право власності на спірні нежитлові приміщення на себе. У зв`язку з цим вона спочатку звернулась своєї подруги - ОСОБА_12 , яка також є хрещеною сина із пропозицією оформити приміщення на неї. Однак остання, через те, що мала місце реєстрації в будинку батьків, а придбання нею у власність нерухомого майна могло б вплинути на надання їм субсидій, - відмовила позивачу у державній реєстрації власності на спірні нежитлові приміщення на її ім`я. У зв`язку з відмовою ОСОБА_12 позивач була вимушена звернутись за допомогою до свого на той час друга та директора ТБ «УРТБ», співзасновником якої вона є, - ОСОБА_8 . Останній запропонував укласти фіктивний договір купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_4 . Після отримання згоди на такий правочин від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , між останніми 30.12.2016 року укладено фіктивний договір купівлі- продажу нежитлових приміщень, який 30.12.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 2104. Ніякі грошові кошти ОСОБА_4 , за нібито як придбання у її власність вищевказаного майна, вона ОСОБА_5 не передавала, відповідно остання їх і не отримувала. Тому щоб не викликати у нотаріуса сумніви щодо дійсності договору, останні у п. 3 зазначили, що покупець сплатив продавцю грошові кошти ще до підписання цього договору. Так як позивач на її ім`я від ОСОБА_4 ніякої довіреності не мала, то 01.01.2017 року для узаконення її права користування нежитловими приміщеннями 1 -го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також з метою подальшого оформлення права власності позивача в порядку ст. 777 ЦК України на них, між ОСОБА_4 та ПП «Агентство оцінки майна і землі», в особі його директора ОСОБА_1 , укладено договір оренди нежитлових приміщень. Позивачу нібито як передавались у користування нежитлові приміщення № 4, 23, 24. В свою чергу приміщення № 5 передавалось в оренду ТБ «УРТБ» на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТБ «УРТБ», в особі її директора ОСОБА_8 , що є чоловіком ОСОБА_4 .. Вартість оренди, як для такої площі приміщень, між сторонами надалі встановлена мінімальна, позивач мала сплачувати 700 грн. орендної плати, а ОСОБА_8 - 300 грн., що підтверджується: платіжними дорученнями ПП «Агентство оцінки майна і землі» № 162-164 від 22.11.2017 року; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2017; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ПП «Агентство оцінки майна та землі» за 4 квартал 2017 року; платіжними дорученнями ТБ «УРТБ» № 173-175 від 22.11.2017 року; податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2017 року; квитанцією № 2 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) Товарної біржі «УРТБ» за 4 квартал 2017 року. Після того, як 02.01.2018 року договори оренди між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і ТБ «УРТБ» припинили свою дію, позивач і надалі стала користуватись спірними приміщеннями. Для покращення цих приміщень ТОВ «Будівельна компанія «Фортеця»» у період з 01.03.2018 року до 03.05.2018 року за рахунок ОСОБА_1 здійснило їх ремонт, а саме виконано роботи з: демонтажу та улаштування підлоги, покриття стін, дверей; монтажу перекриття; проклейка та фарбування шпалер; вирівнювання та фарбування стелі; заміну електричної проводки, вмикачів та розеток; укладку керамограніта; монтаж плінтусів; монтаж увідно-розподільних пристроїв; переустановлення кондиціонеру; монтаж світильників. Це підтверджується: договором підряду № 0301/18-П від 01.03.2018 року; планом календарних робіт ремонт приміщень за адресою: АДРЕСА_1 уд. 4, оф. 110, приміщення № № 4, 5, 23, АДРЕСА_5 ; довідкою вартості виконаних будівельних робіт та витрати за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; відомістю ресурсів до акта прийняття № 1 за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; розрахунком № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 1 за березень-травень 2018 р. від 03.05.2018 року; договірною ціною №; локальним кошторисом; відомістю ресурсів; розрахунком № 1-2 загальновиробничих витрат до договірної ціни №. З вищевказаного вбачається, що позивач надалі мала змогу фактично володіти та користуватись всіма спірними приміщеннями, а також фіктивність права власності ОСОБА_4 на дані приміщення. 10.10.2018 року нею в повній мірі повернуто борг ОСОБА_7 , який вона брала для придбання нежитлових приміщень 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розпискою ОСОБА_7 від 10.10.2018 року. У зв`язку з тим, що всі перешкоди для державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А- 8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , усунуто 10 жовтня 2018 року, вона звернулась до ОСОБА_4 із вимогою передати безоплатно вищевказані приміщення у її вже законне володіння, так як ОСОБА_4 його насправді не купувала у ОСОБА_5 .. Однак ОСОБА_4 повідомила, що буде діяти лише за вказівкою її чоловіка ОСОБА_8 , після чого взагалі перестала відповідати на дзвінки та повідомлення позивача. Через це остання у лютому 2019 року звернулась з усною вимогою до ОСОБА_8 , щоб він не перешкоджав у виконані ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань, та посприяв тому, щоб спірні нежитлові приміщення як найшвидше були передані у її приватну власність. Однак отримала від ОСОБА_8 категоричну відмову. У серпні 2019 року на адресу місця проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вона надіслала письмову вимогу про виконання ОСОБА_4 вищевказаного зобов`язання, однак лист повернувся відправнику через його не отримання адресатом. 13.12.2019 року вона черговий раз надіслала ОСОБА_4 письмову вимогу про передання у власність позивача права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач також повідомила ОСОБА_4 про те, що у разі не виконання її вимоги, вона вимушена бути звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Однак по теперішній час вказану вимогу так і не було виконано. З вищевказаного вбачається, що нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , насправді 06.06.2012 року придбані позивачем та передані їй у володіння та користування. Отже договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 06.06.2012 року укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 1283, за своїм змістом суперечить вимогам ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 655 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків. Тому такий договір, відповідно до ст. 234 ЦК України, є фіктивним і недійсним в частині особи покупця. Враховуючи вищевказане необхідно зазначити, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 30.12.2016 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. за № 2104, також є недійсним у зв`язку з його фіктивністю. Отже, так як вона за власні, а також за отримані в борг, грошові кошти фактично придбала у свою власність передані їй колишніми співвласниками нежитлові приміщення 1-го поверху за № 4, 5, 23, 24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , однак через наявність договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1283 від

06.06.2012 року та договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 2104 від 30.12.2016 року, а також через незгоду ОСОБА_4 , не може зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на них, то вищевказані договори мають бути у судовому порядку визнані недійсними.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 надали заяви про визнання позовних вимоги ОСОБА_1 та розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Н.А. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлення належно, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

06.06.2012 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі - продажу нежитлових приміщень 1го поверху №№ 4,5,23,24 в будинку літ. «А-8», загальною площею 84,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

30.12.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень.

ОСОБА_1 вказує на фіктивність зазначених договорів в частині покупця, вважаючи себе дійсним власником спірних нежитлових приміщень та у зв`язку з відмовою ОСОБА_4 від виконання її усних та письмових вимог щодо оформлення права власності позивача на ці нежитлові приміщення, звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За змістом частини п`ятоїстатті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змістустатті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Саме такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц.

Зазначену правову позицію підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), вказавши при цьому, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Розписки про тримання ОСОБА_1 в борг грошових коштів у ОСОБА_7 для придбання спірних нежитлових приміщень на які посилається позивач як підставу фіктивності оскаржуваних правочинів в частині покупця суд відхиляє, оскільки мета отримання цих коштів фактично не реалізована, договір купівлі - продажу нежитлових приміщень не укладався зі ОСОБА_1 . Крім того, строк виконання боргових зобов`язань сплив 01.06.2016 року, ОСОБА_1 повернула грошові кошти ОСОБА_7 лише 10.10.2018 року, та до 21.12.2019 року не зверталась із позовними вимогами про визнання договорів купівлі - продажу недійсним.

Посилання позивача на ухилення ОСОБА_4 від оформлення права власності на нежитлові приміщення за ОСОБА_1 суд не приймає, оскільки відповідач ОСОБА_4 визнала позовні вимоги про що надала суду відповідну заяву від 17.01.2022 року, тобто перешкод у позивача для належного оформлення права власності немає.

Твердження позивача про складання довіреностей власників спірних нежитлових приміщень на її ім`я щодо користування, управління та розпорядження нежитловими приміщеннями судом не приймається як обставина, що свідчить про фіктивність договору купівлі - продажу, оскільки цими довіреностями відбулась реалізація права, наданого власнику цих приміщень.

Інші докази - укладення договорів оренди спірних нежитлових приміщень, здійснення витрат на їх утримання свідчать лише про реалізацію прав ОСОБА_1 , що надані останній власниками нерухомого майна та належне його утримання.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходив із того, що позивач не надала належних та допустимих доказів факту відсутності у сторін договорів купівлі-продажу наміру реального настання правових наслідків щодо відчуження нежитлових приміщень, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати вказані правочини фіктивними відповідно до вимог статті 234 ЦК України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна про визнання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсними, застосування наслідків недійсності договорів, переведення прав покупця за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна про визнання договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсними, застосування наслідків недійсності договорів, переведення прав покупця за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, починаючи з 27.01.2022 року.

Головуючий