Провадження № 2/161/1346/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Жаловаги І.П.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування вимог вказує, що перебував у шлюбі з відповідачем 24 травня 2013 року. Від шлюбу у сторін народилась спільна донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 листопада 2015 року шлюб між ними було розірвано та ухвалено стягувати позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу щомісячно. 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 було укладено шлюб зі ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась донька - ОСОБА_6 . З огляду на це, фінансове становище позивача змінилось, що унеможливлює виконання рішення суду від 16 листопада 2015 року в частині стягнення аліментів належним чином ( ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та отримує мінімальну заробітну плату). Враховуючи наведене, просить суд зменшити розмір аліментів 1/3 чистки всіх видів доходу на 1/5 частку.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

05 листопада 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що дитина підростаючи потребує більших витрат. На даний час коштів, які сплачує позивач не вистачає. Донька щомісячно відвідує секцію «Теквондо» (вартість занять - 500 грн.), бере участь у змаганнях. Крім цього, необхідні кошти на їжу, одяг, взуття, оплату шкільних внесків, відпочинок, витрати пов`язані із оздоровленням та лікуванням (перебуває на обліку в ендокринолога та ортопеда). Зменшення суми аліментів призведе до погіршення становища дитини. Проживання одного з батьків окремо від неї не впливає на обсяг прав та не звільняє від обов`язків з її утримання. Крім того, факт народження ще однієї дитини не свідчить про погіршення матеріального стану.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2013 року, яких рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року, що набрало законної сили, було розірвано (а.7-9).

Від подружнього життя у сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Зазначеним рішенням суду від 16 листопада 2015 року було ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 серпня 2015 року.

З доказів долучених відповідачем до відзиву на позов вбачається наявність заборгованості позивача по сплаті аліментів за період з 2015 по 2019 роки, отже не систематичність виплат на утримання дитини.

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач, як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що з 18 серпня 2020 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.5), від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що позивач офіційно працевлаштований (а.с.10), отримує регулярний дохід. Загальний розмір заробітної плати без суми податку з червня по серпень 2021 року становить 15776,56 грн. Відповідно до цього, в середньому за місяць сума аліментів на дитину, які сплачує позивач, становить 1752,95 грн., що значно менше суми встановленого прожиткового мінімуму для дитини віку ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаного, у позивача змінився сімейний стан, що не свідчить про погіршення його матеріального стану.

Крім того, зі змісту рішення суду від 16 листопада 2015 року слідує, що ОСОБА_1 не заперечував проти призначення аліментів у сумі 1/3 частки всіх його доходів (після уточнення позовних вимог ОСОБА_3 ) та визнав позов, рішення не оскаржував.

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати іншу дитину не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу також своїй неповнолітній доньці від попереднього шлюбу, яка її потребує. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Факт народження у платника аліментів другої дитини та виникнення законного обов`язку щодо її утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини. Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, від 3 червня 2020 р. у справі № 760/9783/18-ц, а тому суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує їх при вирішенні даного спору.

Разом з тим, позивач не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення матеріального стану.

Відтак, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має іншу дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи наведене, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір прожиткового мінімуму для дитини її віку, особу ОСОБА_1 , як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про зменшення розміру аліментів суперечать інтересам дитини, її рівню життя, погіршать її матеріальне становище, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-80, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 181, 182, 192 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий).

Повний текст рішення суду складено 19 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк