ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/312/22
провадження № 2/753/3419/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 2021 року в м. Броди Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Учасники ДТП зафіксували дане ДТП європротоколом, з якого вбачається вина водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 .

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , як власника автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АТ/0073107 (чинний з 16.02.2021 року по 15.02.2022 року включно), а відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АР/8636227 (чинний з 20.09.2020 року по 19.09.2021 року включно).

ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу, звернулася до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 22 372,62 грн. (22 872,62 грн.- 2 500 грн. (розмір франшизи)), однак отримала відмову, яку вважає неправомірною.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 22 372,62 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 14 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву.

Так, 01 липня 2022 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» надано відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову зазначаючи що на момент ДТП 19.09.2021 року автомобіль позивача не був забезпечений дією полісу АР/8636227, а відтак учасники ДТП не мали права складати Європротокол, а повинні були викликати працівників поліції для оформлення даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, просили суд відмовити у стягнення судових витрат.

Від позивача не надійшло відповіді на відзив відповідача та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2021 року в м. Броди Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Учасники ДТП зафіксували дане ДТП європротоколом, з якого вбачається вина водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 .

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , як власника автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АТ/0073107 (чинний з 16.02.2021 року по 15.02.2022 року включно). Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну складає 130 000 грн., розмір франшизи - 2 500 грн.

Відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АР/8636227 (чинний з 20.09.2020 року по 19.09.2021 року включно).

ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу, звернулася до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 22 372,62 грн. (22 872,62 грн.- 2 500 грн. (розмір франшизи)), однак отримала відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки поліс АР/8636227 починає сою дію з 20.09 2021 року, в відтак на момент ДТП (19.09.2021 року) не діяв.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи зокрема копії поліса АР №8636227, дія якого зазначена з 20.09.2020 року по 19.09.2021 року включно (а.с. 12), а вищезазначене ДПТ відбулося 19.09.2021 року о 16.25 год. тобто в межах дії полісу. Крім того, про початок дії полісу з 20.09.2021 року, як зазначено у відповіді щодо виплати страхового відшкодування чи 19.09.2020 року, як зазначено у відзиві на позов, зі змісту полісу не вбачається, також дійсність даного полісу станом на 19.09.2021 року підтверджується відомостями з сайту МТСБУ (а.с. 15).

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ПАТ НАСК «ОРАНТА» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу фактично понесену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її майну у розмірі 22 372,62 грн. (22 872,62 грн.- 2 500 грн. (розмір франшизи)).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Разом з тим, в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються:гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Так, матеріали справи не містять детального опису робіт, що були виконані представником, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, відтак відмовляє позивачу у стягненні судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стст. 22, , 979, 1166, 1188 Цивільного кодексу України , стст. 10, 12, 13, 81, 83, 133, 137, 141, 258, 263, 265, 268, 273, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму страхового відшкодування у розмірі 20 372,62 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.