УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.01.2022 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Шестакова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Інституту зрошуваного землеробства Національної академії аграрних наук України про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 21.12.2021 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом вякому просить суд визнати за позивачем право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції позовну заяву та протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 року передано Головуючому судді 22.12.2021 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2021 року, зазначений позов, був залишений без руху оскільки поданий з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Позивачу запропоновано протягом десяти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені в ухвалі суду недоліки. Позивач була попереджені судом, що у разі невиконання вимог ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Дана ухвала направлялася на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, а також на електронну адресу представника позивача, зазначену в позові.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 23.12.2021 року доставлена до скриньки представника позивача 30.12.2021.

У строк встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви, інформації про виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не надходило.

Станом на 14.01.2022 вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23.12.2021 позивачем у строк, встановлений даною ухвалою суду, не виконані, з іншими заявами позивач або його представник до суду не зверталися, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України є підставою вважати неподаною та повернути позовну заяву з доданими до неї документами позивачу.

Так, Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно із ч.6 ст.185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія позовної заяви залишається в суді.

Наведене свідчить про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інституту зрошуваного землеробства Національної академії аграрних наук України про визнання права власності на майно в порядку спадкування - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Я.В.Шестакова