Номер справи 220/2124/21
Номер провадження № 2/220/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок спричинення йому відповідачем тілесних ушкоджень, в розмірі 2647,15 грн. та 100000,00 грн. відповідно.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 05.10.2020 року по 16.10.2020 року він перебував на лікуванні в хірургічному відділенні КП «Покровська ЦРЛ» ДОР» в смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, з діагнозом «рецидивна самостійно вправлена виражена правостороння стегнова грижа».06.10.2020 року проведено операцію - видалення грижі, пластика правового стегнового каналу сітчастим ендопротезом. Рекомендовано - остерігатися підняття важкого понад 3 кг. протягом місяця. 16.11.2020 року на подвір`ї сусідського будинку відповідач спричинив йому тілесні ушкодження, в результаті яких стан його здоров`я значно погіршився і він повторно потрапив до хірургічного відділення КП «Покровська ЦРЛ» ДОР» в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. З приводу цього 20.11.2020 року він звернувся до ЧЧ Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області і до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152. Таким чином, вважає, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 йому завдано матеріальної шкоди. До цього часу завдану шкоду йому не відшкодовано. Для відновлення стану здоров`я він має постійно лікуватися, в результаті чого витрачаються значні кошти. Так, на лікування на час звернення до суду ним витрачено 2647,15 грн., які просить стягнути з відповідача. Крім того, посилається на те, що протиправними діями відповідача моральному здоров`ю позивача також спричинено значної шкоди, тому що він постійно вимушений терпіти нестерпний фізичний біль, внаслідок завданих йому травм, позбавлений можливості жити нормальним повноцінним життям, постійно відчуває негативні емоції, психічні переживання. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору, користуючись принципами розумності та справедливості, просить стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Ухвалою суду від 03.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. З КП «Покровська ЦРЛ» ДОР» в смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області за клопотанням позивача, поданим разом з позовною заявою, витребувано виписку з історії хвороби ОСОБА_1 та копію кримінального провадження за фактом спричинення позивачу тілесних ушкоджень.

20.12.2021 року від відповідача надійшла заява про виклик свідків.

20.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю.Зазначив, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000152 була призначена судово-медична експертиза, в результаті якої було встановлено що при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_1 тілесні ушкодження, окрім випирання передньої стінки живота (грижа), не виявлені. Встановити механізм утворення випирання передньої стінки живота (грижа) не представляється можливим. Також в матеріалах вище наведеного кримінального провадження містяться протоколи допиту свідків, які свідчать про те, що відповідач по справі взагалі не наносив будь-яких тілесних ушкоджень позивачеві. Також в якості доказів понесення витрат на лікування позивач надав дві квитанції про купівлю медикаментів за 2019 рік, а інші квитанції про купівлю медикаментів не підтверджуються медичною документацією, оскільки взагалі відсутній зв`язок з придбаними медикаментами та проведеним лікуванням. Отже будь-якої вини, спричиненої позивачеві неправомірними діями відповідача, не існує, а тому позовні вимоги стосовно стягнення матеріальної шкоди не доведені будь-якими допустимими доказами. Будь-яких рішень судів, або будь-яких інших допустимих доказів стосовно того, що відповідач по справі вчинив будь-які неправомірні дії стосовно позивача, які б призвели до завдання останньому моральної шкоди не існує, а тому позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню (а.с. 28).

13.01.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, зміст якої аналогічний змісту позовної заяви (а.с. 39-40).

Також 13.01.2022 року від позивача надійшло клопотання про виклик свідків.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року в задоволенні клопотань сторін про виклик свідків відмовлено.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Позивач причини неявки суду не повідомив.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження № 0000152 вбачається, що 20.11.2020 року до ЄРДР за № 0000152 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Провадження відкрите на підставі заяви ОСОБА_1 , згідно якої 17.11.2020 року о 16:30 год. ОСОБА_3 на подвір`ї будинку, який межує з будинком потерпілого, у с. Іскра, Великоновосілківського району Донецької області, наніс ОСОБА_1 удар у груди, після чого останній впав на землю, а ОСОБА_3 став на живіт та уперся руками у грудну клітину.

Згідно висновку експерта № 35 від 11.03.2021 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження, при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_1 , 1931 р.н., тілесні ушкодження, окрім випирання передньої стінки живота (грижа), не виявлені. Встановити механізм утворення випирання передньої стінки живота (грижа) не представляється можливим, так як в представлених медичних документах, наданих потерпілим, відсутній опис сімейним лікарем ушкоджень в області правої пахової та стегнової області в день звернення самого потерпілого після отриманої травми (16.11.2020 р.), що не дає змогу встановити механізм утворення виявленого випирання передньої стінки живота (грижа), тобто чи утворилось ушкодження після травми чи від ускладнень після операції. Потерпілим представлені медичні документи з Покровської ЦРЛ Дніпропетровської області, з яких видно, що раніше, до травми (16.11.2020 р.), з 05.10.2020 р. по 16.10.2020 р. потерпілий знаходився на і стаціонарному лікуванні з діагнозом рецидивуюча самостійно вправлена ущемлена правостороння стегнова грижа. Проведено оперативне втручання операція грижосічіння, пластика правого стегнового каналу сітчастим ендопротезом. Після довготривалого консервативного лікування стан - задовільний. Рана зажила первинним натяжінням, зняті шви. В задовільному стані виписаний додому. Після вивчення медичних документів, представлених потерпілим ОСОБА_1 , виявлено: забій грудної клітини, синець правого ребра, не госпітальна правобічна нижньодольова пневмонія. Встановити зв`язок між синцем та пневмонією, які були виявлені при обстеженні, не представляється можливим.

Станом на час розгляду справи досудове розслідування кримінального провадження № 0000152 не закінчено.

Згідно наданої позивачем копії виписного епікризу, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Покровської ЦРЛ з 05.10.2020 року по 16.10.2020 року з діагнозом «рецидивна самостійно вправлена виражена правостороння стегнова грижа» (а.с. 8).

Згідно відповіді головного лікаря КНП «Покровська лікарня», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 05.10.2020 по 16.10.2020 р.Діагноз: рецидивуюча защемлена правостороння стегнова грижа, яка самостійно вправилась.Більше до вказаного періоду, починаючи з 01.01.2020 року і після вказаного періоду лікування по теперішній час за медичною допомогою до закладу хворий ОСОБА_1 не звертався.

Позивачем на підтвердження позовних вимог також надано копії фіскальних чеків на придбання ліків за 2019 рік (а.с. 9) та листопад грудень 2020 року (а.с. 10).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення ст.ст. 1166, 1167, 1177, 1195 ЦК України.

Так, згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003 р.) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 та 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Оцінивши надані докази, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів неправомірної поведінки відповідача, завдання позивачу шкоди, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною позивачу шкодою.

Враховуючи викладене, підстави для покладення на відповідача цивільної відповідальності у вигляді відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди відсутні, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 209, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.01.2022 р.

Суддя О.М. Якішина