Справа № 484/3454/16-ц
Провадження № 88-ц/812/1/22
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Локтіонової О.В.,

при секретарі судового засідання -Богуславській О.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Сотської С.О.,

представника відповідача - адвоката Ютовця О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленим обставинами постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, ухвалену у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання спільним майном подружжя та поділ майна подружжя, який потім уточнила, та посилаючись на викладені обставини остаточно просила визнати договір дарування укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 удаваним правочином; здійснити розподіл майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 76.6 кв.м. вартістю 895 954,40 грн.;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 на земельній ділянці комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 46.9 кв.м. вартістю 160 000 грн.;

- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 вартістю 260 000 грн.; всього майна на суму 1 315 954 грн.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на :

- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 , вартістю 260 000 грн;

- автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 02 липня 2015 року, вартістю 520000 грн.;

- незавершене будівництво садового будинку АДРЕСА_3 , вартістю 780 000 грн.; всього майна на суму 1 560 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію різниці більшої долі відповідача в спільному майні в сумі 122 023 грн.

Включити в розподіл належного їм майна - статутний капітал в ТОВ «ЮГ-Регіон Плюс» 375000 грн. та придбані за час спільного проживання транспортні засоби:

- вантажний MAN, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 вартістю 260000 грн.,

- вантажний MAN, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , вартістю 200000 грн.;

- вантажний DAFTE 95 XF 430, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , вартістю 250 000 грн.;

- Lexus LX 470, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , вартістю 400000 грн. та причіп Kogel AWE 18, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_7 , вартістю 100000 грн.

Стягнути на її користь з відповідача грошову компенсацію вартості відчужених автомобілів в сумі 792 500 грн.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з позовом ОСОБА_1 , у грудні 2016 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, який згодом було уточнено.

У позові ОСОБА_2 не заперечуючи факту укладання шлюбу 25 серпня 2001 року з ОСОБА_1 та об`єму придбаного майна в період шлюбу вказаного останньою, посилаючись на те, що за час спільного проживання з ОСОБА_1 було придбано інше майно, яке є їх спільною сумісною власністю, виникнення у нього в період спільного проживання боргових зобов`язань в інтересах сім`ї, які повинні бути враховані при поділі майна, остаточно просив визнати за ним право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 на земельній ділянці комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 46.9 кв.м. зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 48 620 грн.;

- нежитлову будівлю, магазин змішаної групи товарів, загальною площею 102.50 кв.м. по АДРЕСА_3 , зареєстровану на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 400 750 грн. ;

- торгівельні вітрини та обладнання магазину на суму 105 450 грн.;

- торгівельні павільйони № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ,№ НОМЕР_10 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_10 розташовані по АДРЕСА_3 , які знаходяться у володінні та користування ОСОБА_1 , вартістю 593645 грн;.

- предмети домашнього вжитку: кухню, вартістю 26 000 грн., стіл та стілець, вартістю 6 000 грн., вітальню, вартістю 8 000 грн., шафу - купе, вартістю 17 000 грн., ванну, вартістю 6 000 грн., меблеву стінку, вартістю 7 000 грн., тумби приліжкові, вартістю 1500 грн., вітальню №2 -2 000 грн., табурети - 200 грн., стілець 50 грн.; всього на загальну суму 1 227 415 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 76.6 кв.м. вартістю 2501310 грн.

Стягнути з неї на його користь 1 273 895 грн. різниці у майні, а також стягнути на його користь 2 022 750 грн. боргових зобов`язань.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року первісний та зустрічний позови об`єднані в одне провадження.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано удаваним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_2 , як таким, що вчинено для приховання договору купівлі-продажу.

Визнано, що 30 травня 2002 року між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 66.0 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчук С.А.

Визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- незавершене будівництво садового будинку АДРЕСА_3 ;

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 76.6 кв.м.;

- нежитлова будівля, магазин змішаної групи товарів, загальною площею 102.50 кв.м. по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 на земельній ділянці комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 46.9 кв.м.;

- автомобіль вантажний MAN, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 ,

- автомобіль вантажний MAN, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_4 ;

- причіп Kogel AWE 18, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_7 ;

- автомобіль вантажний DAF TE 95 XF 430,2001 року випуску, державний номер НОМЕР_5 ;

- автомобіль Lexus LX 470, 2006 рок випуску, державний номер НОМЕР_6 ;

- автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ;

- торгівельні павільйони № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ,№ НОМЕР_10 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_10 розташовані по АДРЕСА_3 ;

- торгівельні вітрини та обладнання магазину;

- предмети домашнього вжитку: кухня, стіл та стільці, вітальню, шафу купе, ванну, меблеву стінку, тумби приліжкові, вітальню, табуретки, стільці.

Визнано право власності за ОСОБА_1 у спільному майні подружжя на:

- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 ;

- Ѕ частину незавершеного будівництва садового будинку АДРЕСА_3 ;

- Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ;

- Ѕчастину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 на земельній ділянці комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 46.9 кв.м.;

- Ѕ частину автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, 2008 р.в. держ.номер НОМЕР_1 .

Виділено у приватну власність ОСОБА_1 :

нежитлову будівлю, магазин змішаної групи товарів, загальною площею 102.50 кв.м. по АДРЕСА_3 , який зареєстрований за ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_11 від 26 грудня 2012 року, вартістю: 400750 грн.;

- торгівельні павільйони № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_10 розташовані АДРЕСА_3 , вартістю: 593645 грн.

- торгівельні вітрини та обладнання, на загальну суму 105 450 грн.;

- предмети домашнього вжитку: кухню вартістю 26000 грн., стіл та стільці 6000 грн., вітальню 8 000 грн., шафу- купе 17 000 грн., ванну 6000 грн., меблеву стінку 7 000 грн., тумби прикро ватні 1500 грн., вітальню 2000 грн., табуретки 200 грн., стільці 50 грн.

Всього майна ОСОБА_1 виділено на суму 1 173 595 грн.

Визнано право власності за ОСОБА_2 у спільному майні подружжя на:

- Ѕчастину житлового будинку АДРЕСА_2 ;

- Ѕ частину незавершеного будівництва садового будинку АДРЕСА_3 ;

- Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ;

- Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 на земельній ділянці комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 46.9 кв.м.;

- Ѕ частину автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Виділено ОСОБА_2 продані ним автомобілі:

- автомобіль вантажний MAN, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , вартістю 360720 грн.;

- автомобіль вантажний MAN, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , вартістю 160410 грн.;

- причіп Kogel AWE 18, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_7 , вартістю 117880 грн.;

- автомобіль вантажний DAF TE 95 XF 430, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , вартістю 248350 грн.;

- автомобіль Lexus LX 470, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , вартістю 709090 грн.

Всього виділено ОСОБА_2 майна на суму 1 596 450 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення Ѕ частки вартості внеску статутного капіталу ТОВ «ЮГ-Регіон-Плюс», що становить 178500 грн. відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_2 2 022 750 грн. боргових зобов`язань відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за продані транспортні засоби: автомобіль вантажний MAN, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль вантажний MAN, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_4 ; причіп Kogel AWE 18, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_7 ; автомобіль вантажний DAF TE 95 XF 430, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_5 ; автомобіль Lexus LX 470, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_6 в сумі 211427 грн. 50 коп.

Додатковим рішенням цього ж суду від 02 квітня 2019 року у задоволені вимог щодо розподілу судових витрат за даними позовами відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року в частині задоволених вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваним, визнання житлового будинку спільним майном подружжя та його поділ скасовано та в цій частині прийняти нове судове рішення про відмову у їх задоволенні. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 05 березня 2020 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року в незмінній частині та постанова Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року залишені без змін.

10 листопада 2021 року, через засоби поштового зв`язку, ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що 19 лютого 2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області прийнято рішення у справі № 484/3454/16 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Вказаним рішенням, серед іншого, здійснено поділ у якості спільного майна подружжя об`єкту незавершеного будівництва, а саме: садового будинку АДРЕСА_3 .

Згідно зазначеного рішення «Відповідно до акту виконаного КП «Домус» від 06 вересня 2017 р. та висновку затвердженого начальником відділу містобудування, архітектури житлово-комунального господарства Первомайської райдержадміністрації вбачається, що готовність будівельних робіт будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 складає 90 %».

Разом з тим, 25 березня 2021 року представнику заявника адвокату Дейнегіну С.М. дізнавачем сектору дізнання Первомайського районного відділу поліції у кримінальному провадженні №0000630 Антонюк А. надано копію висновку експерта, згідно якого підпис в графі «Виконавець (Кульбацька О.А.) на другій сторінці оригіналу акту від 06 вересня 2017 р. виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою». Вказані в акті обставини у суді заявник заперечував та висловив сумнів щодо його складання. Однак, суд не надав вказаним запереченням жодного значення та не перевірив заперечення належним чином, а прийняв рішення на підставі цього письмового доказу. Заявлені клопотання у судовому засіданні щодо встановлення достовірності наданого стороною позивача акту від 06 вересня 2017 року не знайшли свого відображення у судовому рішенні. Позивачем не надано жодного доказу ступеню готовності садового будинку АДРЕСА_3 та обґрунтованості визнання його спільним майном сторін.

Отже, на думку заявника, 26 березня 2021 року виникла обставина, яка раніше була відсутня, а саме доведений факт фальшивості письмового доказу, наданого представником позивача, а саме інформація, яка стосується ступеню готовності садового будинку, на підставі якого у подальшому прийнято рішення про визнання його спільним майном подружжя та його поділ.

Наведені обставини щодо фальшивості письмового доказу є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 просив суд задовольнити його заяву про перегляд судового рішення Миколаївського апеляційного суд від 14 травня 2019 року за нововиявленими обставинами, змінити вказане рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, яким скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незавершеного будівництва садового будинку АДРЕСА_3 та визнати його приватною власністю ОСОБА_2 .

Правом на подачу відзиву ОСОБА_1 не скористалася.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник заявника ОСОБА_2 адвокат Ютовець О.О., заяву підтримав, просив про її задоволення.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сотська С.О. у судовому засіданні заяву не визнали, просилили у її задоволені відмовити, а судове рішення залишити без змін.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи учасники справи повідомлений належним чином, що в силу приписів ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинам, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У цивільному судочинстві порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими визначено статтею 425 ЦПК України.

Згідно з частиною першою цієї статті заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1,3 частини 3статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина 2статті 425 ЦПК України).

В силу частини 2 статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в пунктах 11, 13 постанови від 03 лютого 2021 року у справі № 826/20239/16 (далі Постанова), перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лиш перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою стадією судового процесу (факультативна стадія), під час якої суд, що ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, або осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Законодавство не містить визначення поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі.

ОСОБА_2 звертаючись до суду із заявою просив переглянутипостанову Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року за нововиявленими обставинами з підстав, що передбачені п. 2 ч. 2 статті 423 ЦПК України, який передбачає наступні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме: встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

У поданій заяві ОСОБА_2 вказує, що Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області прийнято рішення у справі № 484/3454/16 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Вказаним рішенням, серед іншого, визнано спільним майном подружжя та здійснено його поділ - об`єкт незавершеного будівництва, а саме: садового будинку АДРЕСА_3 .

Згідно зазначеного рішення «Відповідно до акту виконаного КП «Домус» від 06 вересня 2017 р. та висновку затвердженого начальником відділу містобудування, архітектури житлово-комунального господарства Первомайської райдержадміністрації вбачається, що готовність будівельних робіт будівництва житлового будинку №27 складає 90 %».

Разом з тим, 25 березня 2021 року представнику заявника адвокату Дейнегіну С.М. дізнавачем сектору дізнання Первомайського районного відділу поліції у кримінальному провадженні №0000630 Антонюк А. надано копію висновку експерта, згідно якого підпис в графі «Виконавець ( ОСОБА_5 ) на другій сторінці оригіналу акту від 06 вересня 2017 р. виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою».

Зі змісту ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України вбачається, що фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного судового рішення, як підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо.

При цьому, такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили. Тобто, наявність таких нововиявлених обставин має бути підтверджена лише визначеними процесуальним законом засобами доказування.

Однак, відповідачем допустимих доказів ( вирок чи ухвала) існування нововиявлених обставин, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надано, а тому відсутні правові підстави для задоволення його заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами з наведених у ній підстав.

Наявність же висновку експерта, згідно якого підпис в графі «Виконавець ( ОСОБА_5 ) на другій сторінці оригіналу акту від 06 вересня 2017 р. виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою» та кримінального провадження за відсутності визначеного п.2 ч.2 ст. 423 ЦПК України засобу доказування не є підставою для перегляду постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Більш того, сама по собі відсутність підпису ОСОБА_6 у акті від 06 вересня 2017 року не є тією істотною обставиною, яка має значення для розгляду цієї справи, оскільки не спростовує встановлених судом першої та апеляційної інстанції обставин того, що спірний об`єкт нерухомого майна на час розгляду справи існував, був незавершеним будівництвом, є спільним майном подружжя та підлягає поділу.

Заперечуючи під час розгляду справи проти визначеного у акті від 06 вересня 2017 року ступеня готовності садового будинку 90%, ОСОБА_2 в той же час, ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не скористався правом доводити в ході судового розгляду недопустимість та недостовірність цього доказу в установленому законом порядку, а саме, шляхом проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Надана ним до суду апеляційної інстанції довідка №24 від 11 травня 2019 року про помилковість цього акту, його не скасовує, оскільки є неналежним доказом, який спростовує обставини викладені у цьому акті.

За приписами ч.5 ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 просить за результатами перегляду судових рішень незавершений будівництвом садовий будинок АДРЕСА_3 визнати його приватною власністю.

Проте такі вимоги не можуть розглядатися з огляду на те, що ним будь-яких заперечень щодо відсутності підстав для визнання цього майна спільною сумісною власністю подружжя у зустрічному позові не висловлювалося, такі вимоги ним у суді першої інстанції не заявлялися, відповідні докази, які б спростовували презумпцію спільності права власності подружжя на цей об`єкт нерухомого майна не надавалися.

Подана ОСОБА_2 апеляційна скарга також не містила доводів про те, що спірний об`єкт є його особистою приватною власністю.

Як вбачається із позову поданого ОСОБА_1 , остання дійсно просила виділити цей будинок у власність відповідача, проте не як майно, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , а як майно, яка є спільним майном подружжя і підлягає поділу.

Прийняття ж судом за результатами перегляду рішення з врахуванням вимог, які заявник зазначає у заяві про перегляду рішення за нововиявленими обставинами свідчитиме про вихід за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухвалені судових рішень.

З урахуванням викладеного, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 та перегляду постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 423-429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року відмовити.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.Б. Кушнірова

О.В. Локтіонова

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.