ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/295/21
Провадження №2/477/134/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судового засідання - Заїченко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв»

про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати недійсними пункти 2.7, 2.8, 5, 10.2.4, 10.2.6, 10.4.2 кредитного договору від 07 березня 2018 року №15937/2018, визнати недійсним кредитний договір від 07 березня 2018 року №15937/2018 та стягнути з відповідача на користь позивача 179 536,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 06 березня 2018 року між ним та автосалоном Пежо був укладений договір купівлі-продажу автомобіля №06032018, відповідно до якого він придбав у розстрочку автомобіль марки Пежо New UA 17 2008 PureTech 110 S&S FRGG6 Allure сірого кольору, вартість якого становила 580 000 грн. Згідно договору купівлі-продажу автомобіля оплата здійснювалася шляхом внесення 10 відсотків вартості автомобіля, а саме 58 000 грн, залишок оплачується у розстрочку за рахунок кредитних коштів приватного акціонерного товариства «Кредобанк», у зв`язку з чим після підписання даного договору продавцем було вказано позивачу звернутися до приватного акціонерного товариства «Кредобанк» для оформлення розстрочки. Однак, звернувшись до відповідача 07 березня 2018 року, позивач був змушений укласти з відповідачем кредитний договір №15937/2018 під загрозою майнової втрати, на момент укладення кредитного договору це не відповідало його внутрішній волі, адже він був впевнений, що упляє автомобіль у розстрочку, а не в кредит. Зміст зазначеного кредитного договору прямо суперечить діючому законодавству, порушує права позивача як споживача, що призводить до погіршення матеріального становища позивача. Не дотримання в момент укладення сторонами даного кредитного договору вимог законодавства є підставою для визнання його недійсним. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до реєстраційних документів на автомобіль, які були надані менеджером автосалону банку для подальшого укладення договору застави транспортного засобу, замість зазначеного у договорі купівлі-продажу автомобіля сірого кольору було поставлено автомобіль коричневого кольору, що не відповідає умовам договору. Акт приймання-передачі автомобіля марки Пежо New UA 17 2008 PureTech 110 S&S FRGG6 Allure кузов № НОМЕР_1 коричневого кольору позивач не підписував, розпорядження на оплату залишкової суми вартості автомобіля не надавав.

06 квітня 2018 року від відповідача акціонерного товариства «Кредобанк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за безпідставністю, зазначивши, що 06 березня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» та позивачем укладено договір №06032018 купівлі-продажу автомобіля PEUGEOT NEW UA17 2008 PURETECH 110 S&S АКПП6 Allure, номер кузова (шасі) - НОМЕР_1 , дата випуску 2017, колір/салон - сірий, номер двигуна - НОМЕР_2 , ціна без ПДВ - 483 333,33 грн, ціна з ПДВ - 580 000,00 грн. На наступний день, 07 квітня 2018 року, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №15937/2018/2, відповідно до якого банк видає позичальнику кредит у розмірі 542 827,80 грн на строк до 06 березня 2025 року на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі продажу транспортного засобу PEUGEOT, та для оплати страхування від нещасних випадків у сумі 20 827,80 грн. Підписанням зазначеного кредитного договору позивач доручив відповідачу здійснити видачу кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на відкритий у банку транзитний рахунок з подальшим переказом кредитних коштів у сумі 522 000,00 грн на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» та кредитних коштів у сумі 20 827,80 грн на поточний рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя». 03 березня 2018 року позивач підписав Анкету-заяву №15937/2018 фізичної особи на отримання автомобільного кредиту, тобто наміри ОСОБА_1 були спрямовані на укладення саме кредитного договору, а не договору розстрочки. Таким чином, звертаючись із позовом до суду про визнання кредитного договору недійсним через два роки після укладення даного договору, позивач намагається уникнути цивільно-правової відповідальності за порушення та невиконання умов кредитного договору, оскільки заборгованість позивача перед відповідачем станом на 19 березня 2021 року становить 621 010,26 грн.

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв».

08 червня 2021 року від третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» надійшли пояснення, зі змісту яких вбачається, що 06 березня 2018 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» за визначених у позовній заяві укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №06032018, предметом якого був автомобіль марки NEW PEUGEOT UA17 2008 PureTech 110 S&S АКПП6 Allure, vin-code: НОМЕР_1 . 07 березня 2018 року відповідно до акту приймання-передачі №0703-2018 позивач прийняв зазначений транспортний засіб без зауважень, зафіксувавши своє волевиявлення власноручним підписом. В подальшому зазначений автомобіль позивачем був належним чином поставлений на реєстраційний облік. Даний автомобіль був поставлений у сірому кольорі, як зазначено в договорі купівлі-продажу, коричневий колір при фарбуванні автомобілів даного модельного ряду підприємством-виробником не використовується. Позивач отримав транспортний засіб без зауважень, належним чином набув та зареєстрував на нього право власності та тривалий час ним користується.

Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання 12 січня 2022 року позивач не з`явився, надіслав заяву, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач акціонерне товариство «Кредобанк» у судове засідання 12 січня 2022 року свого представника не направив, від його представника надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» у судове засідання 12 січня 2022 року свого представника не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Складання повного рішення судом відкладено до 21 січня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступне.

06 березня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» та ОСОБА_1 укладено договір 06032018 купівлі-продажу автомобіля (а.с.13-16).

Згідно пункту 1.1. зазначеного договору продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупця автомобіль марки NEW UA17 2008 PureTech 110 S&S АКПП6 Allure, рік випуску - 2017, колір/салон - сірий, номер кузова - НОМЕР_1 (далі - товар), а покупець - прийняти і сплатити такий товар відповідно до отриманого від продавця рахунку.

Відповідно до пункту 2.1. договору купівлі-продажу автомобіля ціна товару, що продається за цим договором, встановлюється в національній валюті України - гривнях і становить 580 000,00 грн, оплата здійснюється шляхом внесення передоплати у розмірі 58 000,00 грн, залишок за рахунок кредитних коштів приватного ПАТ «Кредобанк».

Таким чином, укладаючи даний договір, позивач розумів, що грошові кошти на купівлю автомобіля марки NEW UA17 2008 PureTech 110 S&S АКПП6 Allure, рік випуску - 2017, колір/салон - сірий, номер кузова - НОМЕР_1 , беруться ним в кредит.

Згідно з актом приймання-передачі 0703-2018 до договору від 06 березня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» в особі директора Лозенка В.Д. передав, а ОСОБА_1 прийняв автомобіль марки Peugeot NEW UA17 2008 PureTech 110 S&S АКПП6 Allure, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_1 (а.с.17).

07 березня 2018 року між приватним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15937/2018 (а.с.19-21).

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим кредитним договором.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. кредитного договору банк видає позичальнику кредит у сумі 542 827,80 грн на строк до 06 березня 2025 року, кредит видається для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 2008, дата випуску 2017, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» та для оплати страхування від нещасних випадків у сумі 20 827,80 грн.

Підписанням цього кредитного договору позичальник доручає банку здійснити видачу кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на відкритий у банку транзитний рахунок № НОМЕР_3 з наступним переказом суми кредиту з цього рахунку у сумі 522 000,00 грн на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв», у сумі 20 827,80 грн за страхування життя позичальника на поточний рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» (пункт 2.7. кредитного договору).

07 березня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, який забезпечує виконання зобов`язань позивача та вимог відповідача, які виникають з кредитного договору від 07 березня 2018 року №15937/2018, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі (а.с.24-25).

Із розрахунку заборгованості слідує, що позивач протягом періоду заборгованості здійснював погашення кредитного боргу, останній платіж позивачем здійснено 07 квітня 2020 року (а.с.77).

Тобто, позивач протягом двох років визнавав існування грошових зобов`язань перед акціонерним товариством «Кредобанк».

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно положень статтей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Підставами виникнення цивільних права та обов`язків є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно статтей 202-203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про:

1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров`я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника);

2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника);

3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця;

4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору;

5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором;

6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається;

7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника);

8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом;

9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру;

10) установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору;

11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі;

12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору;

13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору;

14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору;

15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей;

16) встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх;

17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: для надання кредиту необхідно передати як забезпечення позову суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли втрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно позивача правила зміни відсоткової ставки.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-1341цс15 Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживчих кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону З «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, щоо їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України в разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до статті 15 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принципи добросовісності, по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, по-третє, завдають шкоди споживачеві. Такого висновку дійшов Верховний Суд, аналізуючи положення пункту 6 частини першої статті 3 та частини третьої статті 509 ЦК України та норми статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року щодо несправедливих умов договору у постанові від 08 червня 2016 року №6-330цс16.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови. Спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Позиція позивача про придбання ним автомобіля іншого кольору, ніж той, який зазначений в договорі купівлі-продажу автомобіля є неприйнятною, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено, а зазначення іншого кольору автомобіля в договорі застави від 07 березня 2018 року не свідчить про придбання позивачем іншого автомобіля.

Крім цього, предметом договору застави є забезпечення виконання зобов`язань за спірним кредитним договором, зі змісту якого вбачається, що кредитні кошти надані саме для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 2008, дата випуску 2017, № кузова НОМЕР_1 .

А за договором купівлі-продажу від 06 березня 2018 року та акту приймання-передачі 0703-2018 до договору від 06 березня 2018 року позивач придбав та фактично прийняв автомобіль марки Peugeot NEW UA17 2008 PureTech 110 S&S АКПП6 Allure, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_1 .

До цього ж, договір купівлі-продажу автомобіля, укладений 06 березня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» та ОСОБА_1 , не є оспорюваним.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

відповідач - акціонерне товариство «Кредобанк», 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 09807862;

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв», 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/27, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 36317648.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО

Повне рішення складено

21 січня 2022 року.