Справа № 2-1626/07
Провадження № 2-зз/496/3/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 4 липня 2007 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав при житті його батьку - ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що 4 липня 2007 року Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала, якою було задоволено клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який належав батьку заявника ОСОБА_2 на праві приватної власності. 21 січня 2009 року Біляївським районним судом Одеської області було винесено заочне рішення суду, де з батька заявника - ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму авансу у розмірі 5050 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявника: ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Згідно листа Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомостей, щодо стягнення суми авансу з ОСОБА_2 немає, оскільки виконавче провадження, яке було відкрите у 2007 році Відділом та у рамках якого було накладено арешт на майно знищене, так як строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки. Таким чином, на теперішній час підстави, що мали місце при накладенні арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 відпали. У зв`язку з чим заявник, як правонаступник особи, на майно якої було накладено арешт, просить скасувати арешт з вказаного майна.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій вказав, що на заявлених вимогах наполягає та просить розглянути її у його відсутність.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, а конверт з судовими повістками про виклик до суду, направлений на їх адресу, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Приймаючи до уваги заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріли заяви та цивільної справи, суд вважає за можливе заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04 липня 2007 року в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансу в якості забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 . (а.с.8)

Заочним рішення судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 січня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму авансу у розмірі 5050 грн., судові витрати- 51 грн. та на користь ОСОБА_4 суму за договором про надання послуг у розмірі 6060 грн. та судові витрати 91 грн. (а.с.63-65).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.114).

Згідно листа Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 2253 від 13 грудня 2017 року, житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до запису в погосподарській книзі № 18, о/о 01535, сторінка 175, належав померлому ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 21.05.2007 року (а.с.116).

З свідоцтва № 963 від 21 травня 2007 року, вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.91).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 померлий ОСОБА_2 був батьком заявника ОСОБА_1 (а.с.113).

Листом № 12854/25 від 01 липня 2019 року заявнику ОСОБА_1 було надано відповідь Біляївським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області про знищення матеріалів виконавчого провадження, відкритого на підставі ухвали суду від 04 липня 2007 року по справі № 2-1626/07 про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку зі спливом трьох років (а.с.115).

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали судді Біляївського районного суду від 04 липня 2007 року (а.с.122).

Рішенням Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 09 лютого 2016 року № 104-УІІ перейменовано АДРЕСА_1 (а.с.121).

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі. Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З довідки приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі № 47/2016 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , 1940 року народження, що мешкав у АДРЕСА_1 вбачається, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Отже, суд доходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого власника будинку ОСОБА_2 , а отже є правонаступником усіх прав та обов`язків померлого, а тому має підстави для звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в рамках вказаної цивільної справи.

Таким чином, враховуючи те, що виконавче провадження з виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 січня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансу станом на теперішній час знищене, стягувачі за виконавчим провадженням не подали до суду заперечення проти скасування заходів забезпечення позову, а тому суд вважає за доцільне зняти арешт зі спірного будинку, який належав ОСОБА_2 за заявою його спадкоємця ОСОБА_1 ..

Керуючись ч. ч. 1, 4 ст. 158, ст. ст. 260-261 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1261 ЦК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансу задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Біляївського районного суду від 4 липня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, якою в якості забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для виконання, а сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя Л.О. Пендюра