12.01.2022р. Херсонський міський суд Херсонської області
у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,
при секретарі Щербань А.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок гасіння пожежі, -
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , оскільки останні померли до часу звернення позивача до суду із позовною заявою, й відповідно не можуть набути статусу сторони у справі.
13.01.2021 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження в даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4
11.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Зазначив в клопотанні, що після ухвалення рішення суду, протягом п`яти днів буде подано заяву про відшкодування судових витрат.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 08.12.2020 року, згідно реєстру відомості щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 11.10.2021 року, згідно реєстру відомості щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_8 відсутні.
Відповідачі повідомлялась про дату та час розгляду справи через оголошення на офіційному порталі «Судова влада» та за допомогою судових повісток, які повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Враховуючи неявку відповідачів та згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України та про що постановлена ухвала.
Враховуючи наведене справа розглядалась у відсутності відповідача.
Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З копії акту про пожежу від 31.08.2019 року вбачається, що 31.08.2019 року орієнтовно об 23-10 год. відбулася пожежа в квартирі АДРЕСА_3 . Зазначено, як причину пожежі (встановлена чи ймовірна) необережне поводження з вогнем.
З копії свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1995 року № 351 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_4 .
В копії акту Житлово-експлуатаційної контори № 1 Суворовського району від 04.09.2019 року зазначено, що він складений у зв`язку із затопленням квартири АДРЕСА_4 із-за пожежі, яка сталася 31.08.2019 року на п`ятому поверсі другого під`їзду в квартирі АДРЕСА_5 вище зазначеної адреси. Внаслідок чого заподіяно шкоду. Вказано про мокру штукатурку в приміщеннях, мокрі стіни, проблеми з вимикачами електричними.
З копії договору № 126 від 28.01.2000 року вбачається, що квартиру АДРЕСА_3 придбали ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .
Відповідно до актового запису про смерть № 1217 від 04.09.2019 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до актового запису про смерть № 1216 від 04.09.2019 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, вбачається, що ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , після одруження прізвище дружини « ОСОБА_10 ». Дата реєстрації актового запису 03.04.2013 року, актовий запис № 876, дата державної реєстрації шлюбу 30.09.2005 року, свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 .
З копії спадкової справи № 505/2019, заведеної після смерті ОСОБА_7 вбачається наступне. ОСОБА_3 25.10.2019 року звернувся із заявою про прийняття спадщини, після смерті його матері ОСОБА_7 . В заяві зазначено, що іншим спадкоємцем є донька померлою ОСОБА_11 .
На підставі клопотання представника позивача в якості співвідповідача ухвалою суду від 29.09.2021 року залучено ОСОБА_3 .
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для настання деліктної відповідальності за статями 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин.
Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засадам (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.
У ст. 319 ЦК України зазначено:
1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
3. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
4. Власність зобов`язує.
5. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України Обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Згідно акту про пожежу від 31.08.2019 р. місцем виникнення пожежі кімната в квартирі АДРЕСА_3 , ймовірною причиною пожежі є необережно поводження з вогнем. Тобто пожежа виникла в квартирі, яка належала на час події ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Невідомих осіб, які б були винні в даному випадку, відповідно до відомостей постанови про закриття кримінального провадженні не встановлено. Наведене дає підстави дає підстави суду зробити висновок, що власниками не було забезпечено пожежну безпеку в жилому приміщенні, оскільки у належній ним квартирі, сталася пожежа, якою було завдано майнову шкоду позивачу. На думку суду, саме відповідачі мали доводити у суді відсутність вини осіб, у заподіянні шкоди майну позивача.
Відповідачі відзив до суду не подали.
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено наявність дій власників квартири, причинного зв`язку між діями власників та збитками, а також наявність їх вини.
Що стосується розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.
У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. (стаття 22 ЦК України).
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).
Тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності, несе позивач.
Факт завдання майнової шкоди підтверджується фактом пожежі, фактом гасіння пожежі, актом про пошкодження у зв`язку із гасінням пожежі.
У суду відсутні підстави для сумнівів в даному висновку експерта, у зв`язку із чим суд бере до уваги відомості в ньому зазначені. До даного висновку долучено фотографії фрагментів квартири АДРЕСА_4 .
Суд вважає, що позивачем визначено належних відповідачів в даному позові.
Так, відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_3 та спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 .
Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 .
Правонаступництво перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Воно може бути універсальним або частковим.
За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. Це має місце у разі спадкування, об`єднання в одне кількох підприємств, установ, організацій.
Спадкове правонаступництво має універсальний характер. Це означає, що спадкоємець спадкує всі права і обов`язки спадкодавця, за винятком тих, які за своєю природою не можуть бути передані іншій особі. Спадкоємець не може частково прийняти спадщину або частково відмовитися від неї.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок гасіння пожежі задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 17.01.2022 року.
СуддяІ. Ю. Зуб