Справа № 234/59/22
Провадження № 2-о/234/58/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.,

секретар судового засідання Давіденко А.В.,

за участю представника заявника адвоката Григор`єва О.І., заінтересованої особи ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно ОСОБА_1 із встановленням відповідних заходів тимчасового обмеження його прав та покладенням на нього обов`язків.

Заява обгрунтована наступним. Заінтересована особа по справі ОСОБА_1 є її сином. Мешкає він окремо в АДРЕСА_1 , офіційне не працює, вживає наркотичні засоби та знаходиться на програмі замісної терапії. Через це між ними склалися складні відносини. Оскільки він не має постійного заробітку, то фактично вимагає гроші як у неї, так і її чоловіка ОСОБА_3 , який є його батьком. Крім того, на грунті вживання спиртних напоїв, він вчиняє сварки, ображає нецензурною лайкою, загрожує спричинити ушкодження її здоров`ю, застосовує фізичне насилля. Так, 15.12.2021 року ОСОБА_1 знаходячись в її квартирі в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, ображав її та свого батька нецензурними словами, не зважав при цьому на її хворобливий стан. Для припинення цих дій, вона була змушена викликати поліцію та у відношенні її сина був складений терміновий заборонний припис. Після закінчення строку дії заборонного припису, ОСОБА_1 відновив протиправні дії відносно неї та продовжує вимагати грошові кошти. На теперішній час вона побоюється погроз ОСОБА_1 , сприймає їх реально, їх спільне проживання загрожує її фізичному та психічному здоров`ю. вважає, що протиправним діями ОСОБА_1 можливо протидіяти лише шляхом видачі заборонного припису судом. З цих підстав просить задовольнити її заяву.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, з підстав в ній зазначених, та просив задовольнити.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 проти вимог заяви не заперечував. Зазначив, що мешкає він у знайомих. Вимоги термінового заборонного припису він виконував. Зазначив, що 15.12.2021 року у нього стався конфлікт з батьком ОСОБА_3 , стосовно матері він неправомірних дій не вчиняв. Серед причин конфлікту в родині вказав, що мав намір побачити чи надасть йому батько грошові кошти на власні потреби. В теперішній час він до квартири батьків не заходить.

Вислухав пояснення сторін, свідка ОСОБА_3 , дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином заявника по справі ОСОБА_2 . Їх родина зареєстрована в АДРЕСА_2 . Вказана квартира оформлена на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2021 року.

15.12.2021 року стосовно ОСОБА_1 було видано два термінові заборонні приписи строком до 24.12.2021 року із забороною наближення до постраждалих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З медичних документів, наданих заявником, вбачається, що вона є особою з інвалідністю 3 групи безстроково.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є чоловіком заявника по справі та батьком заінтересованої особи по справі, зазначив, що ОСОБА_1 двічі вчиняв сварку в родині. Так, в листопаді 2021 року він вибив скло в квартирі, а 15.12.2021 року останній вчинив з ним сварку. ОСОБА_1 просив у нього та його дружини ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 400 грн., намагався забрати з квартири телевізор, висловлювався на адресу батьків нецензурною лайкою. Внаслідок таких дій, ОСОБА_2 була змушена викликати співробітників поліції, які склали у відношенні ОСОБА_1 термінові заборонні приписи на 10 діб, які останній виконував. В теперішній час, ОСОБА_2 відчуває неспокій та психологічне напруження внаслідок можливого повторення протиправних дій ОСОБА_1 .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою та на осіб, які мають спільну дитину (дітей).

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи спрямовані на захист потерпілих від насильства вживаються не після притягнення кривдника до відповідальності, а на підставі звернення постраждалої особи, стосовно якої існує реальна загроза вчинення насильства у сім`ї.

З матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між сторонами у справі, що мало наслідком звернення заявниці до правоохоронних органів з повідомленнями про вчинення домашнього насилля, відсутність, на даний час, бажання примирення у сторін, що дало суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема економічного та психологічного за місцем реєстрації заявника.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці частково знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити частково і з метою запобігання та протидії психологічному та економіному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 з покладенням на нього відповідних обов`язків, про які просить заявник.

При цьому суд виходить з наявності встановлених в судовому засіданні факту вчинення психологічного та економічного насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , а тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що дії ОСОБА_1 призвели до побоювання заявника за свою безпеку.

Беручи до уваги наведені обставини, суд зважає, що наявний високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 та покладення на нього відповідних обов`язків, забезпечать дієвий та ефективний захист від кривдника.

При визначенні строку дії заборонного припису, суд вважає, що саме строк тривалістю 3 місяці дозволить заявнику та заінтересованій особі досягти відповідної згоди щодо порядку користування житловим приміщенням та визначити прийнятні для кожного правила співжиття.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк 3 місяці наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань ближче ніж 20 метрів до під`їзду будинку, в якому розташована вищевказана квартира.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повідомити про прийняте рішення Краматорський РУП ГУНП в Донецькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис ОСОБА_1 , на профілактичний облік.

Суддя Краматорського міського суду Г. С. Лебединець