Справа № 598/1022/21
провадження № 4-с/598/5/2022
У Х В А Л А

"26" січня 2022 р. м.Збараж Тернопільської області

Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т. ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В. у зведеному виконавчому провадженні №60126065, -

встановив:

До Збаразького районного суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою, зареєстрованою через канцелярію суду 30.06.2021, на службову бездіяльність головного державного виконавця Плавінської І.В. у зведеному виконавчому провадженні №60126065 щодо умисного не проведення виконавчих дій, щоб задокументувати факт спільного проживання ОСОБА_2 із цивільною дружиною ОСОБА_3 щоб в подальшому задокументувати спільну торгівлю ОСОБА_2 та його цивільної дружини ОСОБА_3 антикваріатом, які ведуть спільне господарство та мають спільне майно і розпоряджаються ним.

Дана скарга зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1022/21.

Матеріали вказаної цивільної справи, відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.06.2021, передані для розгляду судді Олещуку Б.Т. (а.с.9).

12 жовтня 2021 року Збаразьким районним судом Тернопільської області в складі головуючого судді Олещука Б.Т. дана скарга розглянута. Судом встановлено, що ОСОБА_1 викладені доводи, які сформовані на її внутрішніх переконаннях та нею не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що головний державний виконавець Плавінська І.В. заінтересована у даному виконавчому провадженні та проявляє протиправну бездіяльність щодо вчинення нею належних виконавчих дій передбачених чинним законодавством, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд прийшов до висновку, що дана скарга є немотивованою, не ґрунтується на доказах та чинному законодавстві і до задоволення не підлягає. Разом з тим, судом встановлено, що дана скарга подана без додержання вимог ЦПК України, а тому ухвалою суду скарга ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В., повернута заявнику ОСОБА_1 без розгляду (а.с.67-68).

21 грудня 2021 року Постановою Тернопільського апеляційного суду дана ухвала Збаразького районного суду від 12 жовтня 2021 року скасована (а.с.114-116).

Матеріали вказаної цивільної справи, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.01.2022, передані для розгляду судді Олещуку Б.Т. (а.с.167).

Після отримання до свого провадження вищевказаної справи, суддя Олещук Б.Т. заявив самовідвід, пославшись при цьому на те, що він як суддя, брав участь у даній справі у суді першої інстанції, який виніс ухвалу 12 жовтня 2021 року, на підставі наявних в матеріалах доказів, суд прийшов до висновку, що дана скарга є немотивованою, не ґрунтується на доказах та чинному законодавстві і до задоволення не підлягає, і ця ухвала скасована судом апеляційної інстанції, а тому, у відповідності із ч.1 ст.37 ЦК України, та з метою усунення сумнівів в об`єктивності та неупередженості розгляду даної заяви, належної довіри до складу суду, суддя Олещук Б.Т. не може брати участь у новому розгляді цієї самої справи.

Відповідно до ч.1 ст.37 Цивільного процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Таким чином, ухвалою Збаразького районного суду від 12 жовтня 2021 року повернуто заявнику ОСОБА_1 без розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В., у зведеному виконавчому провадженні №60126065, оскільки, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, Збаразьким районним судом встановлено, що ОСОБА_1 викладені доводи, які сформовані на її внутрішніх переконаннях та нею не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що головний державний виконавець Плавінська І.В. заінтересована у даному виконавчому провадженні та проявляє протиправну бездіяльність щодо вчинення нею належних виконавчих дій передбачених чинним законодавством, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд прийшов до висновку, що дана скарга є немотивованою, не ґрунтується на доказах та чинному законодавстві і до задоволення не підлягає. Разом з тим, судом встановлено, що дана скарга подана без додержання вимог ЦПК України і справа в цій частині судом апеляційної інстанції повернута до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що судом апеляційної інстанції скасована ухвала Збаразького районного суду від 12 жовтня 2021 року, якою повернуто заявнику ОСОБА_1 без розгляду її скаргу, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.37 ЦПК України, та з метою усунення сумнівів в об`єктивності та неупередженості розгляду даної заяви, належної довіри до складу суду, відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, виключається можливість продовження розгляду даної справи суддею Олещуком Б.Т. і суддя підлягає самовідводу.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23), ст.ст.36, 37, 39-41, 258-261, 268 ЦПК України, суддя,-

постановив :

Задовольнити заяву судді Олещука Богдана Тарасовича про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В. у зведеному виконавчому провадженні №60126065.

Цивільну справу (єдиний унікальний номер 598/1022/21) за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Плавінської І.В. у зведеному виконавчому провадженні №60126065, передати на розгляд іншому судді.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею, заперечення на дану ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дана повна ухвала суду складена і підписана суддею 26 січня 2022 року.

Суддя Богдан Олещук