Справа № 310/3911/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2022 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Бердянського міськрайонного суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 3462,48 гривень , суд -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», в особі виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача вартість спожитої електроенергії у розмірі 3462 грн 48 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2270 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Договору ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № НОМЕР_1 на ім`я боржника та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 31.10.2017 року по 01.01.2019 року боржником було спожито електричну енергію в обсязі 2711 кВт./год. на загальну суму 3462,48 грн, які відповідачем не сплачено у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Просять стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 3462 грн 48 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.05.2021 року позов прийнято до провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача за дорученням Калініченко В.В. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 04.11.2021 року позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що 10.09.2012 року він уклав з ПП ОСОБА_2 договір оренди нежитлових приміщень зі строком дії договору до 06.09.2015 року. 12.10.2012 року у нежитловому приміщенні виник пожар, про що був складений акт про пожежу від 13.10.2012 року. З часу виникнення пожежі, він вказаними нежитловими приміщеннями не користувався, вказані приміщення належать на праві власності ОСОБА_2 , договір оренди між ними не продовжувався. В задоволенні позову просить відмовити.

В подальшому відповідач в судові засідання не з`являвся, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 10 вересня 2012 року між ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди нежитлових приміщень.

Згідно п.1.1. Договору, за цим договором орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення - вівцеферму по АДРЕСА_2 площею 590,9 кв.м. з електричним устаткуванням: РТПВ-24/551, КТП24Є/551/63, ТМ63/10/04, а орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані. Приміщення, що надається в оренду, належить орендодавцеві на праві власності на підставі рішення суду, зареєстрованого в Бердянському районному бюро технічної інвентаризації 07.04.2011 року за №29581142. (а.с.41-43)

Згідно п.6.1. Договору, договір вступає в силу з дня підписання і діє до 06.09.2015 року.

13.10.2012 року на об`єкті «вівчарня», за вказаною в договорі оренді адресою, сталася пожежа, про що складений акт про пожежу від 13.10.2012 року (а.с.46).

Відповідно до п.1.11 Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 року, зареєстрованого а Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року за № 417/1442, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, на час укладання договору оренди, у разі передачі електроустановки або її частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини між орендарем та суб`єктами електроенергетики мають бути укладені відповідні договори згідно з вимогами цих Правил.

На підставі договору оренди, укладеного між ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10.09.2012 року, між ОСОБА_1 та начальником Бердянського ПРЕМ Абрамовим В.Л., який діяв на підставі доручення №297 від 19.12.2011 року, був укладений договір № 10151221 від 08.10.2012 року на постачання електричної енергії на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до п. 32 вказаного Договору, цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення, або розірвати.

Пунктом 34 вказаного Договору передбачено, що строк дії цього Договору припиняється у разі припинення права власності чи права користування споживача на даний об`єкт.

Тобто, Договір укладений на підставі договору оренди від 10.09.2012 року, в якому чітко обумовлений строк дії договору оренди до 06.09.2015 року. Крім того, з вказаного Договору вбачається, що власником електричного устаткування: РТПВ-24/551, КТП24Є/551/63, ТМ63/10/04 є саме ОСОБА_2 , який надає електричне устаткування відповідачу ОСОБА_1 строком на три року відповідно до договору оренди від 10.09.2012 року.

Як вбачається з позовних вимог позивача, ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводило постачання електричної енергії на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 31.10.2017 року по 01.01.2019 року було спожито електричну енергію в обсязі 2711 кВт./год. на загальну суму 3462,48 грн.

Укладений договір оренди між ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10.09.2012 року закінчився 06.09.2015 року та в подальшому не продовжувався та новий договір не укладався.

Суд не приймає до уваги дані, які містяться в картках, відкритих позивачем на ім`я відповідача, що місце мешкання відповідача вказано: АДРЕСА_1 , оскільки вказані картки складені на підставі договору № 10151221 від 08.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та начальником Бердянського ПРЕМ Абрамовим В.Л., з якого вбачається, що відповідачем, при укладенні договору, був наданий паспорт громадянина України та договір оренди від 10.09.2012 року. (а.с.9-10)

Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору оренди від 10.09.2012 року, знаходяться нежитлові приміщення-вівцеферми.

Публічне акціонерне товариство «Запоріжобленерго», яке є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» в своїх позовних вимогах вказує місце мешкання відповідача за адресою розташування нежитлового приміщення: АДРЕСА_1 , незважаючи на надання відповідачем паспорту та договору оренди при укладанні Договору на постачання електричної енергії.

Крім того, позивачем не доведено, чи взагалі знаходилася на обліку електричне устаткування: РТПВ-24/551, КТП24Є/551/63, ТМ63/10/04, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , якщо знаходилося, то з якого часу і хто є безпосереднім власником вказаного електричного устаткування.

Як встановлено в судовому засіданні, строк дії договору оренди, який було укладено 10.09.2012 року між відповідачем та ПП ОСОБА_2 , який є безпосереднім власником вказаного електричного устаткування, закінчився 06.09.2015 року.

Доказів про те, що вказаний договір оренди було продовжено, суду не надано.

Таким чином, з огляду на умови Договору оренди від 10.09.2012 року, такий припинив свою дію 06.09.2015 року.

Як вбачається з позовних вимог позивача, заборгованість нарахована за період з 31.10.2017 року по 01.01.2019 року, тобто після закінчення строку дії договору оренди.

У відповідності до вказаного вище суд приходить до переконання, що позивачем неправомірно відбулося нарахування заборгованості ОСОБА_1 за необліковану електричну енергію.

Відповідно до положень ст.ст. 12 , 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України ). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України ).

Отже, оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що при вирішення спору позивачем не спростовані факти, наведені відповідачем під час розгляду справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

У зв`язку з відмовою в позові в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 164, 211, 247, 259, 263, 279, ЦПК України, ст.ст. 322, 526, 527 ЦК України, Законом України Про ринок електричної енергії , Правилами користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, чинними на час виникнення спірних правовідносин, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 3462,48 гривень - відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - за наступною веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud0801/.

Повний текст рішення складено 28.01.2022 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова