Справа №760/2089/20 2/760/13/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Омельченко Ю. М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2020 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Жовноватюк В. С.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням Виконуючого обов`язки керівника апарату Петухової А. О. від 03 лютого 2021 року № 86 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/2089/20, провадження № 2/760/1775/21, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В. С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження головуючим суддею Ішуніною Л. М. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 25 лютого 2021 року о 15-00 год.

У підготовче судове засідання призначене на 25 лютого 2021 року позивач не з`явився, від нього повернувся конверт з відмікою «за закінченням терміну зберігання», у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено на 07 квітня 2021 року о 10-00 год.

07 квітня 2021 року підготовче судове засідання було відкладено на 08 червня 2021 року у зв`язку із запровадженням карантину.

08 червня 2021 року та 30 вересня 2021 року сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

12 січня 2022 року позивач або його представник в підготовче судове засідання не з`явились, від позивача повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання».

Представника відповідача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні наголосив, що за весь час слухання справи позивач жодного разу в судове засідання не з`явився, не цікавився станом розгляду справи, у зв`язку з чим просив залишити позов без розгляду.

Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що двічі поспіль у судові засідання, які були призначені на 30 вересня 2021 року та 12 січня 2022 року позивач в судові засідання не з`явився, явку представника не забезпечив. Будь-які клопотання з боку сторони позивача, зокрема, про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин до суду не надходили.

Згідно із статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вжив всіх заходів для належного повідомлення позивача за адресою, що зазначена у позовній заяві, однак конверти повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Про причину неявки або про зміну місця проживання позивач суду також не повідомив.

Таким чином, в силу частини третьої статті 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з`явився до суду повторно без поважних причин.

Як зазначено в статті 10 цього Кодексу, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач протягом року перебування справи в провадженні головуючого судді Ішуніної Л. М. на жодне з п`яти судових засідань не з`явився, про які повідомлявся належним чином, про зміну місця реєстрації/проживання суд не повідомляв, не цікавився станом розгляду справи, про поважність причин неявки не зазначав, з клопотанням про розгляд справи за його відсутності не звертався, договір про надання правової допомоги з представником розірвав, суд приходить до висновку про недобросовісне користування стороною позивача своїми процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи, а тому зважаючи на повторну неявку позивача в судове засідання, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, останній має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

З огляду на викладене, керуючись статтями 13, 223, 257, 260, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна