Справа № 466/9896/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :
головуючої судді Зими І.Є.
при секретарі Колодій Я.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат , -
у с т а н о в и в:
рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 27 березня 2010 року у Шевченківському відділі РАЦСу Львівського МУЮ, актовий запис № 76.

22.12.2021р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просить провести розподіл судових витрат. Зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, хоча повідомлялись про дату та місце розгляду справи належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За правилами п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правової допомоги від 01.10.2021р., укладеного з адвокатом Винниченко М.П., акт приймання наданих послуг від 17.12.2021р., згідно якого клієнт передала адвокату 4000 грн. готівкою за надання правової допомоги, детальний опис робіт, згідно яких до адвокатом надано такі послуги: вивчення та аналіз, матеріалів, справи, готування, позовної заяви, підготовка документів, для подачі до суду (1000 грн.) - 1 год., завершення підготовки документів, подання документів, ведення справ у суді (1000 грн.) - 1 год.; а також витрачений час адвокатом на судові засідання з розрахунку 1000 грн. - одне судове засідання, відбулося два судові засідання - 2 000 грн. - 2 години.

Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати ОСОБА_1 адвокату коштів в розмірі 4000 грн., зокрема, відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також суд враховує, що підчас розгляду справи, за участю адвоката Винниченко Н.П. відбулось лише одне судове засідання, тривалістю близько 10 хвилин, тому вважає завищеною, і такою що не відповідає складності справи суму адвокатського гонорару у 4000 грн.

Між тим, враховуючи, що рішенням суду 17.12.2021р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, проте судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На думку суду, витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст.ст. 133,137,141, 247, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одну тисячу п`ятсот ) грн.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН - НОМЕР_4 .

Дане рішення є невід`ємною частиною рішення Шевченківського районним суду м. Львова від 17 грудня 2021 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Зима