Справа № 148/1623/21
Провадження №2/148/92/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

14 січня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Позов мотивований тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає позивач з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 . Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, позивач надає послуги з газопостачання до оселі споживача, який їх отримує, однак оплату проводить не у повному обсязі.

Відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільчої системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Розділом ІІІ даних Правил встановлено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між останнім та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу, що розміщений на офіційному веб сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Представник позивача зазначає, що на сайті позивача розміщена типова форма договору зі змінами та доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП на дату написання даного позову.

Крім цього, згідно розділу ІІІ Правил постачання, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений ним рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальникам відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, який доданий до позовної заяви, послуги з газопостачання останнім приймаються та проводиться часткова їх оплата.

Таким чином, між сторонами виконуються умови договору, хоча договір у письмовій формі між ними не укладався.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 до обов`язків споживача належить оплата за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Абзацом другим встановлено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 та вказаного Закону, оплата за житлово-комунальні послуги здійснюється у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пунктів 2.1, 4.3, 4.5, 4.6 типового договору, постачальник зобов`язується постачати побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а останній зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строках та порядку, визначених договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Відповідач же свої зобов`язання по оплаті послуг виконує несвоєчасно та не в повному обсязі.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати.

Станом на 01.08.2021 сума заборгованості за послуги з газопостачання відповідача перед позивачем складає 9576,83 грн. Дана заборгованість склалась за період з 01.12.2020 по 01.08.2021.

Оскільки, відповідач прострочила виконання зобов`язання, тому наявні підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України - встановити індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором чи законом.

За розрахунками позивача, три проценти річних становить 148,39 грн., а індекс інфляції - 468,62 грн.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 9576,83 грн. за період з 01.12.2020 по 01.08.2021, три проценти річних у розмірі 148,39 грн. та інфляційне збільшення в розмірі 468,62 грн. Також, просить стягнути судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність. У даному клопотанні представник позивача зазначає, що боржник основний борг за послуги з постачання природного газу в розмірі 9576,83 грн. сплатила. Просить стягнути з відповідача лише три проценти річних, що становить 148,39 грн., та індекс інфляції - 468,62 грн., тим самим зменшує позовні вимоги, а також судовий збір у розмірі 2270 грн. (а.с. 48).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, також повідомлялась через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" по абоненту НОМЕР_1 (а.с. 11) за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість за період з грудня 2020 року по серпень 2021 року у розмірі 9576,83 грн. У даному розрахунку зазначені щомічний обсяг споживання газу (м.куб.) (без зазначення показників лічильника), ціну газу, нарахування, сплачені споживачем кошти та помісячна заборгованість, яка в загальному становить 9576,83 грн.

Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" від 22.07.2021 (а.с. 8) встановлено ціни на природний газ для населення у 2020-2021 роках.

Згідно копії типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831 (а.с. 13), даний договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником (п. 1.1). Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 та є однаковими для всіх побутових споживачів України (п. 1.2). Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору . Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Відповідно до п. 2.1, 4.3, 4.5, 4.6 типового договору, постачвальник зобов`язується постачати побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а останній зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строках та порядку, визначених договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до пункту 22 розділу ІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, згідно з умовами договору.

Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ч. 1 ЦК України).

Пункт 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу передбачає, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (п. 4 розд. ІІІ Правил постачання природного газу).

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з чинними тарифами.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 638/11589/15-ц.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено, що договору про надання послуг з постачання природного газу між сторонами укладено не було.

Однак, суд вважає, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг в повному обсязі.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постановах від 14.02.2018 у справі № 639/10591/14-ц та від 17.01.2019 року у справі № 486/156/17.

В свою чергу, типовим договором визначено, що фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

В даному ж випадку відповідач отримував надані позивачем, як постачальником, послуги з постачання природного газу, оплачував вартість спожитого газу, а тому суд вважає що між стороними, виконувались умови договору та відповідно типовий договір є належним доказом існування між сторонами грошового зобов`язання, правовідносин за договором надання послуг - постачання природного газу.

Позивачем зазначено у клопотанні, що відповідач сплатила борг за послуги з постачання природного газу у розмірі 9576,83 грн.

На підтвердження зазначеного надає розрахунок заборгованості по абоненту НОМЕР_1 (а.с. 45), відповідно до якого борг у розмірі 9576,83 грн. сплачено під час розгляду справи у суді у вересні-жовтні 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Втрати від інфляції розраховуються за формулою:

* Втрати від інфляції = (сума боргу) х (Індекс інфляції) / 100 - (сума боргу).

Індекс споживчих цін (індекс інфляції) показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання ст. 1 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення".

Не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і індекс інфляції обчислюється та публікується в офіційних періодичних виданнях.

Три проценти річних розраховуються за формулою:

[Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році].

Відповідно да даної формули: [Сума боргу] - сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] - три проценти річних, відповідно до ст. 625 ЦК України; [Кількість днів] - різниця між датою закінчення розрахунку та датою початку розрахунку; [Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році.

Для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальна позовна давність в 3 роки (ст. 257 ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 148,39 грн. та індекс інфляції у розмірі 468,62 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду з даним позовом судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», ст. 526, 625, 629, 901, 903 ЦК України, ст. 76-81, 141, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", місцезнаходження якого за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036, , три проценти річних у розмірі 148,39 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 468,62 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті послуг з постачання природного газу за період з 01.12.2020 по 01.08.2021.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", місцезнаходження якого за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036, , судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: