10.01.2022 Справа № 756/72/22
Унікальний номер 756/72/22
Справа №2/756/2569/22
У Х В А Л А

10 січня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М.., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена заява.

В своїй заяві позивач просить: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двохкімнатну квартиру загальною площею 46;90 кв.м., житловою площею 28,00 кв.м., що розташована на 5-му поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; провести поділ спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 46,90 кв.м., житловою площею 28,00 кв.м., що розташована на 5-му поверсі дев`яти-поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, в даній заяві заявник ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору.

Водночас, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначає перелік підстав щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

За змістом вказаної норми, відстрочення, звільнення від сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

При цьому, п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім цього, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визнано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Так, заявником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені в заяві обставини щодо його скрутного матеріального становища, зокрема, що він наразі не має жодного офіційного заробітку (відповідна довідка з фіскальних органів про відсутність доходів).

Крім того, ст. 8 Законом України «Про судовий збір» визначено чіткий перелік підстав, за яких суд може відстрочити сплату судового збору за подання позову на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Проте, як вбачається з матеріали справи, позивач не надав жодного підтвердження, які б свідчили про можливість сплати судового збору в повному обсязі після ухвалення рішення.

Таким чином, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував його складне матеріальне становище, заява позивача про звільнення сплати судового збору в порядку, регламентованому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 136, 175, 185, 260 ЦПК України

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Луценко