Ухвала

20 січня 2022 року

м. Київ

справа № 462/4732/17

провадження № 61-946ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Качмара Івана Остаповича на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , третя особа - Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання батьківства та визнання спадкоємцем за законом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Сьомої Львівської державної нотаріальної контори (далі - Сьома Львівська ДНК), ОСОБА_2 , третя особа - Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Львівський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області), в якому просив визнати факт батьківства та визнати його спадкоємцем за законом.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 16 грудня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сьомої Львівської ДНК, ОСОБА_2 , третя особа - Львівський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, про визнання батьківства та визнання спадкоємцем за законом, відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

14 січня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Качмар І. О. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня

2021 року (надійшла до суду 23 листопада 2021 року), у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2017 році та заявляв дві позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640,00 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 560,00 грн ((640,00*2)*200%=2 560,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Качмара Івана Остаповича на рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць