Справа № 739/1056/21
Номер провадження 2/739/27/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Головня І.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача -адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чрнігівської області про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Костюченка В.К. звернувся до суду із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чрнігівської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .Позивач своєчасно прийняв спадщину матері, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру, при цьому інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні. Позивач позбавлений можливості оформити право власності на будинок з господарським будівлями в порядку спадкування в нотаріальному порядку, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ. З огляду на це позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у судове засідання такаж не з`явився, при цьому подав заяву з проханням справу розглядати без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов у повному обсзі та не заперечує проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Черкаси Черкаської області померла ОСОБА_2 (а.с.5).

З наявної у матеріалах справи виписки із по господарської книги №9 Мамекинської сільської ради народних депутатів за 1985-1992 роки вбачається, що відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 (по земельнокадастровій книзі №01) власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований будинок літера «А-1», 1961 року забудови, прибудова літера «а-1», сарай літера «Б-1», навіс літера «В-1», погріб літера «п/г-1» (а.с.12-14). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 , останньою зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, випискою із погосподарської книги підтверджується право приватної власності на житловий будинок, збудований у 1961 році та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Як з`ясовано, ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 від 29.11.1960 року (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_2 , про що свідчить повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. №298/01-16 від 06.07.2021 року, згідно якого, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа №119/2021 за заявою ОСОБА_1 - сина померлої, інших спадкоємців по справі немає, та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64521687 від 27.04.2021 року (а.с.8,9).

Згідно довідки старости сіл Мамекине, Киселівка, Леньків, Фурсове Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської обасті №178 від 05.07.2021 року, виданої на підставі архівних погосподарських книг, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 , одна (а.с.10).

Отже, позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_2 в силу положень статей 1218, 1220, 1261, 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та є її єдиним спадкоємцем.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадщина останньої, до складу якої входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за законом ОСОБА_1 , тобто до позивача.

Проте, згідно повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу № 298 від 06.07.2021 року, видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 неможливо, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем не надані, тому питання щодо оформлення права на зазначене має вирішуватися у судовому порядку (а.с.7).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав його матері ОСОБА_2 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою. Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261,1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача -адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чрнігівської області про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Кочура