справа № 2/325/44/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приазовської селищної об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відділ № 2 управління у Мелітопольському районі, про визнання права на земельну частку (пай),
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Таврія» Приазовського району Запорізької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0045769 від 12.02.1997, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 68.
Позов обґрунтований тим, що 12.02.1997 року ОСОБА_1 як члену КСП «Таврія» Приазовського району Запорізької області була виділена земельна частка (пай), розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів та був виданий сертифікат на право за земельну частку (пай) серії ЗП № 0045769. Однак, станом на сьогодення, оригінал сертифікату втрачено, та з його втратою він не має можливості реалізувати своє право на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання права власності на земельну ділянку, оскільки діюче законодавство не передбачає можливості отримання дубліката сертифіката на право на земельну частку. За таких обставин просить задовольнити заявлені вимоги.
Ухвалою Приазовського районного суду від 12 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2021 року закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Заяв та клопотань від учасників процесу суду не надходило.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в позові зазначили про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, відзив на позов не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, пояснень щодо суті позову не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Відповідно до ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно доказів, наявних в матеріалах справи, 12.02.1997 року ОСОБА_1 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» Приазовського району Запорізької області був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0045769, про що свідчить довідка відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, згідно якої: відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Таврія» Приазовського району Запорізької області сертифікат на земельну частку (пай) серія ЗП № 0045769 від 12.02.1997 р площею 5,29 ум. кадастрових гектарів на ім`я ОСОБА_1 зареєстрований за № 68 та особисто отриманий 12.02.1997 року; карта-схема виділення земельних ділянок членів КСП.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок» власникам земельних часток (паїв) основним документом що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною міською державною адміністрацією.
Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
На переконання суду наданими позивачем доказами доведено його право на земельну частку (пай) із земель КСП «Таврія», та у зв`язку з відсутністю у нього сертифіката, він позбавлений можливості реалізувати своє право на виділ земельної ділянки, а отримати копію сертифікату не можливо.
В той же час, відповідачем жодних доказів на спростування позовних вимог надано не було.
Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Приазовської селищної об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відділ № 2 управління у Мелітопольському районі, про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай), розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Таврія» Приазовського району Запорізької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0045769 від 12.02.1997 р, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 68.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 11.01.2022 року.

Суддя Г.А. Васильцова