Справа № 368/908/21
Рішення

Іменем України

"14" січня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Лєвшин Н.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК»» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК»» 15 674,96 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 270,00 грн., обґрунтовуючи позов наступним.

11.06.2018 року між Приватним акціонерним товариства «Страхова компанія «АРСК»» (правонаступником якого є АТ «СК «АРКС»), та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту у формі заяви-приєднання (акцепт) за №167306а8ка до оферти № 144, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 ).

13.10.2018 року о 09:35 в м. Кагарлик, вул. Ставянка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ) та автомобіля ВА32109 (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_3 ), що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №167306а8ка від 11.06.2018 (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в відповіді від НПУ № 884883 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно відповіді від НПУ № 884883 про ДТП та постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 26.12.2018 (справа № 368/1570/18), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України (ст. 124 КУпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2446251 від 14.02.2019 року та умов Договору страхування № 167306а8ка від 11.06.2018, розмір страхового відшкодування склав 100 000,00 грн., яке позивачем було сплачено страхувальнику згідно платіжного доручення № 536 773 від 15.02.2019 та відомістю виплат.

Відповідно до п. 23.5 Договору страхування № 167306а8ка від 11.06.2018 (оферти № 144) при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Відповідно до п. 23.4 Договору страхування № 167306а8ка від 11.06.2018 (оферти № 144) при виплаті страхового відшкодування іншим способом, ніж перерахування на розрахунковий рахунок СТО, що буде здійснювати відновлювальний ремонт ТЗ, в кошторис збитків включається вартість оригінальних складових частин ТЗ з урахуванням експлуатаційного зносу в розмірі 50 % від вартості оригінальних складових частин ТЗ.

Відповідно до калькуляції № 1.003.18.0 вартість відновлювального ремонту ТЗ Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 ) складає 180 051,95 грн., а з урахуванням зносу (50 %) 100 345,95 грн.

Відповідно до п. 7 Договору страхування № 167306а8ка від 11.06.2018 страхова сума за договором становить 100 000,00 грн. Отже, позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн.

100 000,00 грн. - 0,00 грн. = 100 000,00 грн.

100 000,00 грн. - страхова сума за Договором страхування;

0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування.

Відповідно до звіту № 1142 про оцінку вартості (розміру) збитків, вартість відновлювального ремонту ТЗ Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 ), розрахована оцінювачем, складає 237 047,56 грн.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, зав/дана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мас до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, зважаючи на викладене вище до АТ «СК «АРКС» (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), позивач по справі, перейшло право вимоги на отримання від винної особи ( ОСОБА_1 ) компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.10.2018 року о 09:35 в м. Кагарлик, вул. Ставянка.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ2109 (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АМ/7375215, що підтверджується відомістю від НПУ № 884883 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АМ/7375215. Полісом № АМ/7375215 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -0,00 грн.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

01.04.2019 року позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 3005/18/ЦВ.

06.06.2019 року АТ СГ «ТАС» було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 84 325,04 грн.

Відповідно до звіту № 1142 про оцінку вартості (розміру) збитків, вартість відновлювального ремонту ТЗ Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,7), розрахована оцінювачем, складає 90 510,61 грн.

Враховуючи те, що відповідно до звіту № 1142 про оцінку вартості (розміру) збитків, оцінювачем розраховано коефіцієнту фізичного зносу, який склав 0,7 АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 84 325,04 грн.

Зокрема, АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів, зазначених в калькуляції № 1.003.18.0, який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, а не сплачено вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, розраховану оцінювачем в звіті № 1142 про оцінку вартості (розміру) збитків, яка склала 90 510,61 грн. (зазначеної позиції дотримується Північний апеляційний господарським суд у справах № 910/3178/19, 910/17521/18, 910/469/19).

За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 15 674,96 грн. (100 000,00 грн. - 84 325,04 грн. =15 674,96 грн.)

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З метою досудового врегулювання спору позивачем 27.02.2020 року було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за вих. №СУ/006889/4-3 (що підтверджується фіскальним чеком), яка була отримана відповідачем 03.03.2020 (що підтверджується витягом ПАТ «УКРПОШТА» щодо відстеження поштового відправлення «983»).

Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи:

У зв`язку з розглядом справи позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2 270,00 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач не очікує понести інших судових витрат, пов`язаних із розглядом зазначеної справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання, згідно якого просить суд слухати справу у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача не визнає та заперечує проти їх задоволення, оскільки вважає, що він хоч і винен у ДТП, але машина була застрахована, і чому відбулося так, що позивачем було відшкодовано 100 000,00 грн., а його страхова компанія виплатила у меншому розмірі, при цьому не зрозуміло з яких причин. Вважає, що в межах ліміту позивачем було відшкодовано завдані збитки, а тому підстав для стягнення з нього різниці між виплаченою позивачем сумою та сумою, якою відшкодовано його страхованою компанією позивачу не має, тому просить у задоволенні вимог позивачу відмовити.

Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Суд, вислухавши думку відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

13 жовтня 2018 року о 09 год. 35 хв. в м. Кагарлик по вул. Ставянка, 11, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при зміні напрямку, не впевнившись в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Bens, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.п. 10. Правил дорожнього руху.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 26.12.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн.

Згідно ч. 6 ст.. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , забезпечений транспортний засіб марки Mercedes-Bens, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована згідно полісу № 167306а8ка до оферти № 144 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 11.06.2018 року у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування»» зі строком дії до 11.06.2019 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , забезпечений транспортний засіб марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована згідно полісу № 078 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 15.08.2018 року у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ТАС»» зі строком дії до 14.08.2019 року.

Крім того, згідно страхового акту № АХА2446251 від 14.02.2019 р. за настання страхового випадку було встановлено суму виплату в розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 15)

Згідно розрахунку, складеного ПрАТ «СК «АХА Страхування»» від 13.10.2018 року, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Mercedes-Bens, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 100 000,00 грн. (а. с. 16).

Відповідно до визначеної суми збитку ПрАТ «СК «АХА Страхування»» 15 лютого 2019 року виплатило ОСОБА_2 , як власнику автомобіля марки Mercedes-Bens, державний номерний знак НОМЕР_1 , про що свідчить відповідне платіжне доручення № 536 773 (а. с. 11).

Заявою ОСОБА_2 від 18.01.2019 року, якою він просив здійснити йому виплату страхового відшкодування згідно договору про страхування.

01.04.2019 року позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 3005/18/ЦВ.

06.06.2019 року АТ СГ «ТАС» було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 84 325,04 грн.

Відповідно до звіту № 1142 про оцінку вартості (розміру) збитків, вартість відновлювального ремонту ТЗ Mercedes Benz (д.р.н. НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,7), розрахована оцінювачем, складає 90 510,61 грн.

Враховуючи те, що відповідно до звіту № 1142 про оцінку вартості (розміру) збитків, оцінювачем розраховано коефіцієнту фізичного зносу, який склав 0,7, АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 84 325,04 грн.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду погодилася з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню:

- загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

- розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV;

- чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зробити висновок про те, що у цій справі відповідач (винуватець ДТП) несе відповідальність за завдану шкоду внаслідок ДТП у розмірі різниці між завданою шкодою та лімітом відповідальності страховика.

З матеріалів справи відомо, що згідно розрахунку, складеного ПрАТ «СК «АХА Страхування»» від 13.10.2018 року, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Mercedes-Bens, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 100 000,00 грн., яку ПрАТ «СК «АХА Страхування»» 15 лютого 2019 року виплатило ОСОБА_2 , як власнику автомобіля марки Mercedes-Bens, державний номерний знак НОМЕР_1 , про що свідчить відповідне платіжне доручення № 536 773 і вказана сума в межах страхової виплати, тому з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що підстав для задоволення позову відсутні і відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 із змінами та доповненнями, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимогах Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРСК»» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення, подавши безпосередньо до Київської апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення суду складено 21.01.2022 р.

Суддя І.І. Шевченко