Справа № 2-866/10
Провадження № 4-с/522/20/22
УХВАЛА

17 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції в особі в.о. начальника Віннічук Вікторії Вікторівни,-

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси 09.12.2021 надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції в особі в.о. начальника Віннічук Вікторії Вікторівни.

Скарга обґрунтована тим, що після повернення 12.12.2012 року державним виконавцем виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» грошової суми у розмірі 866508,77 грн., не було скасована постанова від 31.03.2011 року про арешт майна боржника. Після звернення року представника заявника до начальника Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) листом заявника було повідомлено про відсутність правових підстав для скасування арешту.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність.

Судом встановлено, що в провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з 31.03.2011 року перебувало виконавче провадження №25551495 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2010 року виданого Приморським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі ОСОБА_1 грн., на користь АТ «Райффайзен банк Аваль».

31.03.2011 року на підставі постанови державного виконавця № 25551495 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження №25551495, внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта реєстратором Одеською філією державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11021015, обтяжувачем якого є Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, код: 35048711, 65065, Одеська обл.., м. Одеса, вул. Пастера, 58, власником якого є ОСОБА_1 .

12.12.2012 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.5 частини першої ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» ( у редакції що діяв на той час).

У зв`язку із закінченням строків зберігання виконавче провадження було знищено, що підтверджується листом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 29.11.2021 року на №116219/К-36504/20.4.1.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV«Про виконавче провадження» (тут і далі - у редакції, чинній на момент проведення виконавчого провадження №29981527; далі - Закон № 606-ХІV) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положеннями статті 52 цього Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається насамперед на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно зі статтею 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Правове регулювання вказаних положень на сьогодні здійснюється положеннями статей 48, 50, 56 та 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Положеннями статті 60 Закону № 606-ХІV визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові ВП ВС від 12.02.2020 № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.05.2021 року по справі №712/12136/18.

Таким чином у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю , визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником ( колишнім боржником по закритому виконавчому провадженню ), як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є ( та не був стороною виконавчого провадження.

З таких підстав судом визнається про відсутність правих підстав для визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) про не зняття арешту при повернення виконавчого документу та визнання незаконною відмови у скасуванні арешту, однак наявність правових підстав для зняття арешту та заборони відчуження з всього нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 , накладених в рамках виконавчого провадження № 25551495, (реєстраційний номер обтяження : 11021015 від 01.04.2011).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353,354,447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції в особі в.о. начальника Віннічук Вікторії Вікторівни задовольнити частково.

Зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою №25551495 від 31.03.2011 року старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Жердецького Дмитра Вікторовича у виконавчому провадженні №25551495 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11021015 від 01.04.2011 року).

Визначити порядок виконання рішення, зазначивши шо рішення, після набрання законної сили, є підставою для Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, Південного міжрегіонального управління юстиції скасувати постанову №25551495 від 31.03.2011 року старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Жердецького Дмитра Вікторовича у виконавчому провадженні №25551495 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11021015 від 01.04.2011 року).

В решті вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали складений 24.01.2022 року.

Суддя А.В. Науменко