Справа № 646/2472/21
Провадження № 2/638/159/22
РІШЕННЯ

іменем України

17.01.2022 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Штих Т.В.,

за участі секретарки - Овчаренко К.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» Малкової Марії Вікторівни приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Гарай Олега Станіславовича приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування виконавчого напису, визнання такими, що не підлягають виконанню постанови приватного виконавця, стягнення сум, -

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» Малкової Марії Вікторівни приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Гарай Олега Станіславовича приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування виконавчого напису, визнання такими, що не підлягають виконанню постанови приватного виконавця, стягнення сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ( дослівно) « 12 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за номером 875 за виконавчим провадженням ВП № 64403849 від 12 лютого 2021 року, « Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», посвідченим Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. Виконавчий напис виконаний на користь відповідача ( стягувача) ТОВ « Вердикт Капітал» про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 16765,46 гривень». Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та не підлягає виконанню.

Позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріус повинен був відмовити в підписанні вказаного напису. А в свою чергу виконавчий напис- не є рішенням суду, тому його не потрібно виконувати.

Позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, скасувати виконавчий напис, визнати такими, що не підлягають виконанню постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, посвідчену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. за виконавчим провадженням № ВП № 64403849 від 12.02.2021, стягнути з відповідача ТОВ « Вердикт Капітал» на його користь витрати по сплаті судового збору, виплати за проведення виконавчих дій у розмірі 669,00 гривень, винагороду нотаріуса-1676,55 гривень, моральну шкоду у сумі 150000,00 гривень, всі інші відрахування із доходів боржника із заробітної плати до моменту скасування дії виконавчого провадження ВП № 64403849 від 12 лютого 2021 року, стягнення перерахувати на вказану позивачем картку.

Ухвалою судді від 12 липня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Відзив від відповідача 04.11.2021 надійшов до суду. Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони у судове засідання з`явились.

Позивач у судовому засіданні змінив свої вимоги та просив стягнути суми, зазначив, що він вважає, що вже не на часі визнавати виконавчий « лист» таким. що не підлягає виконанню та скасувати його. Зазначив що він зазначив страждань, порушено його ритм життя діями відповідача.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» у судове засідання з`явився. Заперечував проти задоволення позовних вимог. послався, що у відзиві викладені всі обставини.

Інші відповідачі у судове засідання не з`явились. Про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином. причину неявки суду не повідомили.

Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 12 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 .

Відповідно до виписки Українського бюро кредитних історій від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 має кредитну картку з кінцевим строком 26 листопада 2022 року, виконавче провадження.

Відповідно до витягу із послужного списку від 13 листопада 2020 року працює викладачем кафедри комплексів авіаційного озброєння інженерно-авіаційного факультету ХУПС.

Інших доказів стороною позивача не надано.

Відповідачі до відзиву жодного доказу не надали.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014 року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII.

Проте позивач не надав для дослідження виконавчий напис.

Суду не надано також належним чином посвідченні копії постанови виконавця від 12 лютого 2021 року.

З огляду на непевну поведінку позивача при розгляду справи, суд констатує зміну позовних вимог, та не може задовольнити позовні вимоги, які не обґрунтовував та не доводив позивач.

Крім того питання щодо дій та постанов приватного виконавця знаходяться у царині розгляду розділів 6 та 7 ЦПК України та пов`язане з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів ( посадових осіб) та судового контролю за виконанням рішень.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи, органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Суд констатує невірних способу захисту прав, який обрав позивач.

Щодо стягнення відповідних сум. Суд вважає їх не доведеними та безпідставними, а тому. З огляду на вищезазначене, вони не підлягають стягненню.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 5448,00 гривень ( шість позовних вимог), підлягають стягненню з позивача.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. 258-259,263-265 ЦПУК України,-

вирішив

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» Малкової Марії Вікторівни приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Гарай Олега Станіславовича приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 5448,00 ( п`ять тисяч чотириста сорок вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складений 20 січня 2022 року.

Суддя: ШТИХ Т.В.