П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року

м. Рівне

Справа № 555/1267/21

Провадження № 22-ц/4815/160/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2021 року (ухвалене у складі судді Мельничук Н.В.) у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10 серпня 2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки). Вважаючи анкету-заяву ОСОБА_1 від 10.08.2007 року договором приєднання (у порядку ст. 634 ЦК України) до умов кредитування позивач зазначає, що відповідачка, підписавши заяву на отримання кредиту отримала Пам`ятку клієнта, ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді, а також зобов`язалася регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем кредитних зобов`язань, у неї виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09.06.2021 року становить 14147,52 грн., яка складається з наступного: 3622,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9041.13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1484,22 грн. - нарахована пеня.

Разом з цим, АТ КБ "Приватбанк" просить стягнути з ОСОБА_1 частину заборгованості за кредитом в сумі 13161 грн. 45 коп., яка складається з: 3622,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9041.13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 498,15 грн. - нарахована пеня, а також судові витрати в сумі 2270,00 грн..

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2021 року у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строки позовної давності.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, АТ КБ "Приватбанк" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач погодилася з тим, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. ОСОБА_1 після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, отримувала кредитні кошти із власної ініціативи, а також здійснювала частково погашення заборгованості по кредитному договору. Вважає, що активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Наголошує, що за таким договором, який визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору або не після несплати чергового платежу. Звертає увагу, що відповідачу було перевипущено кредитну картку НОМЕР_1 з кінцевим терміном дії до 09/19, тобто 30 вересня 2019 року. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Тому, Банком подано позовну заяву до суду в межах строку позовної давності.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник відповідача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви про приєднання останньої до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Зі змісту заяви вбачається, що її підписанням ОСОБА_1 погодилася, що вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку.

21 серпня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредитну карту із встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 250,00 грн..

Базова процентна ставка визначена заявою від 10 серпня 2007 року у розмірі 1.9% на місяць.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було видано ряд кредитних карток, остання з яких № НОМЕР_1 . Кінцевий термін дії даної картки є 09/19р. Розмір останнього кредитного ліміту, який 06.09.2013 року був встановлений банком на картку відповідача був 3 790 грн..

Колегія суддів вважає помилковим застосування місцевим судом до даних правовідносин строків позовної давності. З виписки по рахунку відповідача вбачається, що 23.12.2015 року ОСОБА_1 здійснила погашення кредитної заборгованості шляхом внесення 1200 грн. на картку № НОМЕР_1 , кінцевий термін дії якої є вересень 2019 року.

Відлік позовної давності щодо вимог про повернення кредиту у даній справі розпочинається зі спливом дії картки, а тому такий строк позивачем пропущений не був.

Надання банком для ОСОБА_1 кредитних карток та розміри встановлених на них кредитних лімітів підтверджується відповідними довідками (а.с. 25, 26).

Перерахування банком кредитних коштів та їх подальший рух підтверджується випискою по особовому картковому рахунку позичальника.

Згідно розрахунку позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, у неї виникла заборгованість, яка станом на 09.06.2021 року становить 14147,52 грн., яка складається з наступного: 3622,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9041.13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1484,22 грн. - нарахована пеня.

Разом з цим, АТ КБ "Приватбанк" просить стягнути з ОСОБА_1 частину цієї заборгованості в сумі 13161 грн. 45 коп., яка складається з: 3622,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9041.13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 498,15 грн. - нарахована пеня.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим до стягнення з ОСОБА_1 3622,17 грн. заборгованості за тілом кредиту, однак не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками та пені.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дає підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

АТ КБ "Приватбанк" заявлено до стягнення, окрім заборгованості за тілом кредиту, 9041.13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 498,15 грн. - пені.

Разом з цим, у підписаній позичальником заяві від 10.08.2007 року процентна ставка за користування кредитом визначена сторонами у розмірі 1,9% на місяць, а умови та порядок її зміни, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді пені не зазначені.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення пені, крім розрахунку заборгованості за договором, посилається на Витяг з Тарифів Банку (надалі Витяг з Тарифів) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів, а також Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, умови, порядок нарахування та розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, дії банку при нарахуванні відсотків у випадку недостатності коштів та вичерпання кредитного ліміту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати пені.

Відповідно до наданого до позовної заяви Витягу з Умов та правил, зміни до цих Умов і Правил надання банківських послуг вносяться Банком в однобічному порядку у випадках, не заборонених законодавством України.

Таким чином, умови надання банківських послуг залежать від волевиявлення і дій однієї сторони - Банку.

Тарифи, Умови та Правил надання послуг неодноразово змінювались з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із даним позовом.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності в заяві домовленості сторін про умови та порядок нарахування пені, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Застосування до даного спору зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду є правомірним, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на його характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки задоволенню не підлягають.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, з огляду на таке.

Заявою від 10 серпня 2007 року сторони погодили базову процентну ставку у розмірі 1.9% на місяць.

Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв`язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Разом з цим, із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 безпідставно нараховувалися проценти, зокрема, за підвищеними процентними ставками, які не були обумовлені сторонами, а саме у розмірі 30%, 34,8%, 43,2%, заборгованість за якими відносилася на тіло кредиту поза межами ліміту, встановленого за кредитною картою. На тіло кредиту, збільшене за рахунок списання вказаних процентів, в свою чергу нараховувалися відсотки.

Грошові кошти, які були сплачені відповідачем на погашення заборгованості неправомірно відносилися на погашення протиправно збільшених відсотків та тіла кредиту, збільшеного за рахунок списання цих відсотків. Отже, розмір заборгованості за відсотками, заявлений позивачем, визначений усупереч вимог закону та умов договору.

Враховуючи, що позичальник періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості, у т.ч. й нарахувань не передбачених в заяві від 10 серпня 2007 року, колегія суддів позбавлена можливості встановити дійсний розмір заборгованості за відсотками.

Неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях.

Іншого належного розрахунку заборгованості за відсотками, який би відповідав обумовленими сторонами умовами кредитування, позивач до апеляційної скарги не долучив.

Відтак, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за відсотками не є безспірним доказом їх розміру, а тому позовні вимоги про їх стягнення не можуть бути задоволені.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 року №39/248 зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" 3622,17 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 3622,17 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 624,72 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 937,09 грн. судового збору за апеляційне провадження справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.