ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/272/21 Номер провадження 22-з/814/18/22 Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
26 січня 2022 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Обідіної О.І.,
Суддів: Карпушина Г.Л., Прядкіної О.В.
за участю секретаря: Владімірова Р.В.
розглянувши в судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою адвоката Сенкевича Володимира Івановича представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пузиківська» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Поділ-Агро», третя особа державний реєстратор Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області Попова Ольга Юріївна, про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції позивача, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди землі з одночасним припиненням такого права,-
В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2021 року ТОВ Агрофірма «Пузиківська» звернулася до суду з вказаним позовом.
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пузиківська» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Поділ-Агро» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції позивача, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди землі з одночасним припиненням такого права -відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Агрофірма «Пузиківська», яке просило останнє скасувати з підстав невірно застосованих норм матеріального та процесуального права та помилкову оцінку доказів по справі.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пузиківська» залишено без задоволення. Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року залишено без змін.

У січні 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сенкевич В.І. звернувся до Полтавського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги та просив стягнути з позивача ТОВ «Агрофірма «Пузиківська» на користь відповідача ОСОБА_1 30 000 грн. згідно доданих до відзиву на апеляційну скаргу розрахункових документів.

На вказану заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича В.І. своє заперечення подало ТОВ «Агрофірма «Пузиківська», в якому, спростовуючи наведені заявником доводи, просило зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, обґрунтовуючи тим, що заявлений до стягнення розмір витрат у сумі 30 000 грн. не відповідає критеріям розумності та співмірності відносно предмету спору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з`явились в судове засідання, приходить до наступних висновків.

За нормами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

За приписами статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно частин 1, 3 статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно вимог ч. ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи слідує, що у поданому на апеляційну скаргу відзиві, представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Сенкевичем В.І. викладено заперечення проти задоволення апеляційної скарги ТОВ Агрофірми «Пузиківська» та заявлено клопотання про стягнення з останнього понесених судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 30 000 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційного перегляду.

В обґрунтування заявленого клопотання адвокатом Сенкевичем В.І. до відзиву на апеляційну скаргу було долучено акти прийому-передачі до договору №б/н від 17 травня 2021 року про надання правової допомоги із зазначенням орієнтовної вартості послуг, які понесла ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та суду першої інстанції, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 17 травня 2021 року, додаток 2 до положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні -квитанція до прибуткового касового ордера №125/12-21 від 14 грудня 2021 року /а. с. 237-242/.

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування витрат за правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 04 вересня 2021 року укладено з адвокатом Сенкевичем В.І. додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 17 травня 2021 року, якою в п. 4.1.1. визначено обов`язок замовника сплатити адвокату гонорар успіху в розмірі 10000 грн. в разі винесення судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про підставність вимоги про стягнення з відповідача гонорару успіху колегія суддів виходить з наступного.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Відповідно до пункту 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За вищенаведених обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для стягнення з ТОВ «Пузиківська» на користь відповідача ОСОБА_1 в якості компенсації витрат на правничу допомогу визначеного додатковою угодою гонорару успіху в розмірі 10000 грн.

Щодо інших витрат на правничу допомогу необхідно зазначити наступне.

Згідно звіту про роботу адвоката та акту прийому передачі, останнім витрачено 14 год. часу та виконано робіт на суму 20 000 грн., які були сплачені клієнтом згідно квитанції від 14 грудня 2021 року №125/12-21 /а. с. 242/.

Вказані роботи включали проведення консультації, підготовка та складання позовної заяви (3 год по 1000 грн=3000 грн)., а також аналіз апеляційної скарги, аналіз законодавства, підготовка відзиву, участь в двох судових засіданнях в апеляційній інстанції, з визначеним розміром витрат по 6000 грн. за кожне судове засідання, незалежно від його тривалості.

Зменшуючи вказаний розмір адвокатських послуг, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційною інстанцією нове рішення по справі не ухвалювалось, а відтак питання про розподіл судових витрат, понесених в суді першої інстанція, вона не переглядає, що виключає стягнення з позивача на користь відповідача 3000 грн. за надання правничої допомоги під час розгляду справи судом першої інстанції.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу під час апеляційного перегляду , оскільки заявлений стороною їх розмір в 20000 грн. є не співмірним зі складністю самої справи, з часом її розгляду та наявністю вже усталеної судової практики з подібних правовідносин.

При цьому, колегією суддів оцінено та проаналізовано обсяг фактично наданих адвокатом Сенкевичем В.І. послуг і виконаних робіт, кількість реально витраченого часу на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, необхідність вивчення законодавства з спірних правовідносин та звернута увагу на співмірність таких послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, ціні позову.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до переконання про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 7000 грн., що буде відповідати положенням ст. 141 ЦПК України, а також принципам співмірності та пропорційності цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву адвоката Сенкевича Володимира Івановича про постановлення додаткового рішення по справі задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткову постанову в частині розподілу витрат на оплату послуг адвоката, якою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пузиківська» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: Обідіна О.І. Карпушин Г.Л. Прядкіна О.В.