ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м.Суми

Справа №950/1252/21

Номер провадження 22-ц/816/62/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2021 року в складі судді Косолап В.М., постановленої у м. Лебедині, -

в с т а н о в и в :

30 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про виділення належну заявниці на праві власності 1/2 частину житлового будинку дерев`яного «А», з верандою «а», верандою «а1», житловою площею 45.2 кв.м, загальною площею 82,1 кв.м та відповідною кількістю надвірних споруд: погреб під частиною будівлі «п/г», сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Г», ворота № 1, огорожа № 2. Крім того, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1003 га, кадастровий номер :01:022:0297, а також припинити спільну часткову власність.

26 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про поділ між сторонами шляхом виділення позивачці та відповідачці у відокремлені об`єкти нерухомого майна з припиненням права їх спільної часткової власності на 1/2 частину домоволодіння та на 1/2 частину присадибної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:022:0297, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк для подання зустрічної позовної заяви.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявниці.

Повернуто ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 грн, сплачений згідно з квитанцією від 25 жовтня 2021 року № 0.0..1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд знайшов підстави для поновлення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, проте безпідставно відмовив у прийнятті зустрічного позову. Зокрема, у позові питання про виділ часток заявниця не ставила, тобто суд спотворив зміст заявлених зустрічних вимог. Крім того, передбачених нормами процесуального закону підстав для повернення зустрічного позову суд не мав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

На підставі ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачу (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повернення позовної заяви суд першої інстанції обґрунтував тим, що подання зустрічного позову є можливим за умови, що його задоволення повністю або частково виключатиме задоволення первісного позову, тобто в такому разі заходи щодо захисту сторонами своїх прав матимуть різне спрямування, різний обсяг, різний порядок захисту тощо. Так, суд виходив з того, що ОСОБА_1 заявила вимоги про виділення їй 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки та припинення спільної часткової власності. Зустрічний позов ОСОБА_2 містить вимоги про поділ домоволодіння та земельної ділянки шляхом виділення сторонам по 1/2 частині домоволодіння та земельної ділянки у відокремлені об`єкти нерухомого майна з припиненням права спільної часткової власності на них. Відтак, суд виходив з того, що задоволення зустрічного позову не виключатиме можливість задоволення первісного позову, оскільки вимоги за такими позовами є ідентичними та направленими на поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності на нього, а спірним є виключно питання про встановлення розміру часток кожного із співвласників у натурі.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 3 ст. 194 ЦПК України).

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2, судам роз`яснено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (ч. 1 ст. 123 ЦПК України, а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред`явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України). Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв`язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що під час розгляду первісного та зустрічного позовів дослідженню підлягають взаємопов`язані обставини, спільний розгляд є доцільним, оскільки спір виник з одних правовідносин.

Щодо умови, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, колегія суддів вважає, що у прийнятті та розгляді зустрічного позову відсутні процесуальні перешкоди, у такому разі порушення прав сторін не відбудеться. Зокрема, у вимогах первісного позову мова йде про виділення ОСОБА_1 частини домоволодіння та земельної ділянки з припиненням її права спільної часткової власності, а у вимогах зустрічного позову ставиться питання про поділ шляхом виділення спірного нерухомого майна із припиненням права спільної часткової власності як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 . Отже, у випадку розгляду первісного і зустрічного позовів в одному провадженні суд виконає основне завдання цивільного судочинства (ч. 1 ст. 2 ЦПК України), реалізує право ОСОБА_2 на звернення до суду за захистом своїх прав (ст. 4 ЦПК України) та уникне повторного звернення ОСОБА_2 до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Отже, своєчасний та ефективний розгляд справи судом з метою захисту порушених прав має привілеювати над створенням судом штучних процесуальних перешкод. Процесуальний закон надає суду широке коло можливостей для швидкого та ефективного розгляду цивільної справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про повернення зустрічної позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, через порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про повернення позову, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання відшкодування судового збору, сплаченого за апеляційний розгляд, має бути вирішено місцевим судом за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2021 року в даній справі скасувати, а справу направити до Лебединського районного суду Сумської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко