Справа № 309/4086/21
Провадження № 2/309/957/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Піцура Я.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Губаль Г.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона уклала шлюб. Однак сімейне життя не склалося, і наразі у провадженні Хустського районного суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

У відзиві на позов ОСОБА_2 визнає позов частково та просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування посилається на те, що він є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в управлінні соцзахисту та отримує соціальну допомогу у розмірі 1854 грн. Також він є безробітним і в силу своїх фізичних можливостей не може заробляти кошти підробітками. Відповідач проживає разом з матір`ю, яка досягла пенсійного віку і рівень забезпечення сім`ї низький. У зв`язку з наведеним не в змозі сплачувати аліменти у розмірі заявленому у позовній заяві.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 2000 грн. на дитину.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просила позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі десь 1200-1300 грн., оскільки таку суму відповідач зможе сплачувати. Звернула увагу на те, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи, ніде не працює, єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, проживає разом з матір`ю, яка не має доходів, його матеріальний стан є незадовільним.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав свого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2006 року між сторонами укладено шлюб (а.с.4 на звороті).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), які перебувають на утриманні матері (а.с.10).

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2022 року у розмірі 2618 грн., а для дітей віком до 6 років з січня 2022 року у розмірі 2100 грн.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки на теперішній час неповнолітні діти постійно проживають разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку всім доводам відповідача наведеним у відзиві суд констатує наступне.

Так, згідно довідки МСЕК серії ААБ №455972 ОСОБА_2 з 16.12.2013 року присвоєно ІІІ групу інвалідності безстроково.

Водночас відповідно до п.27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені. Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

У зазначеній вище довідці МСЕК вказано, що група інвалідності ОСОБА_2 встановлена по зору і йому протипоказана робота з потребою бінокулярного зору, однак може працювати робочим. Отже встановлення відповідачу ІІІ групи інвалідності не свідчить про наявність у нього важкої хвороби чи серйозних фізичних вад зі здоров`ям, які б значно утруднювали йому можливість працевлаштуватися та заробляти кошти, і над думку суду відповідач має можливість здійснювати трудову діяльність.

Відсутність же у ОСОБА_2 офіційного працевлаштування, перебування на обліку в органі соцзахисту з отриманням пенсії по інвалідності та проживання разом з ним матері пенсіонера, також не є тими обставинами, достатніми для висновку про стягнення з відповідача аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, як про це просить відповідач.

З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим чоловіком без серйозних вад зі здоров`ям, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини .

Суд визначає розмір аліментів у сумі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі.Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2000 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141,258, 259, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 180-184,Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ,ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 22 жовтня 2021 року і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 січня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.