Справа № 357/5507/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Коротун Т.В., розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача, про забезпечення зустрічного позову, у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2022 представник відповідача, адвокат Бойко Ірина Юріївна, подала до суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 300, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 19.09.2022 подана зустрічна позовна заява, про поділ майна подружжя, в якій ОСОБА_2 просить суд поділити спільне майно подружжя, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на її користь вартості 1/2 частини спільного автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, в сумі 200 000 грн. та вартості 1/2 частини причепа Лідер 810082, сірого кольору, 2017 року випуску, в сумі 10 000 грн., всього 210 000 грн., а також понесені судові витрати. Зустрічні вимоги обґрунтовує тим, що вказаний автомобіль та причіп були придбані під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти, однак, після розірвання шлюбу, позивач без згоди на те ОСОБА_2 їх відчужив. Таким чином, враховуючи норми матеріального права, існують законні підстави накласти арешт на майно ОСОБА_1 , а саме: на належний йому на праві власності автомобіль MERCEDES-BENZ ML 300, 2010 року випуску, № кузова НОМЕР_2 для забезпечення в майбутньому виконання рішення суду про стягнення з останнього коштів, оскільки як вбачається із даних МВС, ОСОБА_1 двічі відчужив своє майно, з ціллю приховати його від розподілу, тому є загроза, що і наявний у власності ТЗ, також, буде відчужений з метою ухилення від виконання рішення суду, про стягнення коштів.

Представник відповідача адвокат Бойко Ірина Юріївна у судовому засіданні заяву підтримала.

Представник позивача адвокат Коваль Олександр Петрович в судовому засіданні заперечив проти клопотання, мотивуючи тим, що заявлені вимоги не співмірні.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав думку свого представника.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи, при вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 2 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Під забезпеченням позову слід розуміти обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволенню вимог позивача (заявника), вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Так, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів доданих до заяви, предметом зустрічного позову, який просить забезпечити заявник, є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на її користь вартості 1/2 частини спільного автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, тип кузова універсал-загальний, номер кузова, номер двигуна: НОМЕР_3 , об`ємом 2477 куб см., в сумі 200 000 грн. та вартості 1/2 частини причепа Лідер 810082, сірого кольору, 2017 року випуску, тип: ПР-Бортовий-Загальний, номер кузова НОМЕР_4 в сумі 10 000 грн., всього 210 000 грн.

Враховуючи предмет зустрічної позовної заяви та ціну позову - 210000 грн. заявник просить забезпечити вказані вимоги, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 300, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 зареєстрований 06.07.2022 за ОСОБА_1 , згідно відповіді Головного Сервісного центру МВС України від 22.08.2022 №31/735А3-5525-2022.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18 та постанові Верховного суду України від 13.01.2020 року у справі №922/2163/17, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, заявником не надано до суду доказів наявності обставин, з якими пов`язується застосування певних заходів забезпечення позову, не зазначено обставин, які підтверджують те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не додано достатніх доказів щодо намірів відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 розпорядитися належним йому на праві власності автомобілем марки MERCEDES-BENZ ML 300, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , не надано доказів щодо співмірності вказаного заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суд враховує, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2022 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, було повернуто заявнику.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника відповідача - ОСОБА_2 , про забезпечення зустрічного позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяО. В. Бондаренко