ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/1887/21

Головуючий у першій інстанції Кочура О. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/286/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Зіньковець О.О.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» та Приватне сільськогосподарське підприємство «ПРОМІНЬ»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ» та Приватного сільськогосподарського підприємства «ПРОМІНЬ» про стягнення поворотної фінансової допомоги, трьох відсотків річних та інфляційних витрат (суддя Кочура О.О.), постановлену о 10 год. 43 хв. у м.Новгород-Сіверський, повний текст ухвали складено 09 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти у межах ціни позову, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я Боржника/Відповідача/ТОВ «ПРОМІНЬ», . Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги на загальну суму 5 660 870,46 грн. Враховуючи ціну позову, позивач вважає, що у випадку відсутності будь-яких обмежень на розпорядження наявними у ТОВ «ПРОМІНЬ» грошовим коштами на банківських рахунках, відкритих на ім`я юридичної особи, останній зможе уникнути відповідальності, здійснивши перерахування/списання наявних у нього грошових коштів на користь третіх осіб. За доводами заявника, накладення арешту на грошові кошти в межах суми заявленого позову до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з преметом позову.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що ухвалою Новгород-Сіверського районного суду від 18.11.2021 року вже було відмовлено у задоволенні аналогічної заяви того ж самого позивача, у тих самих правовідносинах, яка позивачем не оскаржувалась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку суд послався на ухвалу, навіть не вказавши номер справи, тобто застосував прецедент, який як джерело права не притаманний українській правовій системі. За доводами ОСОБА_1 , у кожній позовній заяві, поданій ним, різні договори оскарження, доповнені додатковою стороною, тобто порушені правовідносини по різним договірним зобов`язанням.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ПРОМІНЬ» просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у зв`язку з необґрунтованістю і залишити в силі оскаржувану ухвалу суду. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 не зазначив норму процесуального права, що була неправильно застосована судом першої інстанції. За доводами ТОВ «ПРОМІНЬ», суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення правильно встановив, що між позивачем та відповідачем вже розглядалась аналогічна заява того ж самого позивача у подібних правовідносинах, однак судом випадково, можливо у зв`язку з технічною опискою, замість словосполучення «у подібних правовідносинах» в тексті зазначено «у тих самих правовідносинах». Також відповідач посилається, що суд першої інстанції, враховуючи стадію розгляду справи вирішення питання забезпечення позову, об`єктивно оцінюючи надані сторонами докази та пояснення по справі, керуючись нормами процесуального права, прийшов до єдиноправильного висновку про відмову в задоволенні заяви через недоведення стороною справи необхідності вжиття заходу забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно зі ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За матеріалами справи встановлено, що у справі №739/1824/21 ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОМІНЬ» про стягнення поворотної фінансової допомоги, 3% річних та інфляційних витрат відмовлено (а.с.24-25).

Сторони не заперечують, що ОСОБА_1 було подано до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області дві позовні заяви. У справі №739/1824/21 він просив стягнути із ТОВ «ПРОМІНЬ» заборгованість за договорами про надання поворотної фінансової допомоги № 01/08-2019-1 від 01.08.2019 року, №19/06-2019 від 19.06.2019 року, №20/06-2019 від 20.06.2019 року на загальну суму 1 226 945,89 грн.

У поданій позовній заяві по справі №739/1887/21 ОСОБА_1 просив стягнути солідарно із ТОВ «ПРОМІНЬ» та ПСП «ПРОМІНЬ» заборгованість за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №03/01-2019-1 від 03.01.2019 року, №20/02-2019-1 від 20.02.2019 року, №25/03-2019-1 від 25.03.2019 року на загальну суму 5 660 870,46 грн.

Вбачається, що вказані справи не є тотожними.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову в одній справі за нормами чинного цивільного процесуального законодавства не має преюдиційного значення і не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій справі навіть за умови тотожності сторін, враховуючи, що підстави для забезпечення позову враховуються судом у кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та наведених сторонами доводів.

У зв`язку з викладеним, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з тих підстав, що ухвалою суду вже було відмовлено у задоволенні аналогічної заяви того ж самого позивача, у тих самих правовідносинах, є необгрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з інших, ніж зазначені судом першої інстанції, підстав.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

У своїй заяві заявник не конкретизує, на яких саме рахунках відповідача наявні грошові кошти, на які належить накласти арешт та яка сума на них обраховується. Позивачем не надано доказів, що ТОВ «ПРОМІНЬ» вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, зокрема вчиняє дії на виведення грошових коштів зі своїх рахунків або витрачає кошти з метою ухилення від виконання зобов`язань перед позивачем. При цьому відсутні підстави стверджувати, що накладення арешту на грошові кошти у розмірі 5 660 870,46 грн не перешкоджатиме господарській діяльності юридичної особи ТОВ «ПРОМІНЬ» і що застосування таких заходів не порушуватиме права відповідача.

З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.4 п.4, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 січня 2022 року.

Головуючий: Судді: