КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 759/6881/21

номер провадження №22-ц/824/7445/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року /суддя Горбенко Н.О./

у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просило суд стягнути суму відшкодування у розмірі 104 951,01 грн. та судовий збір.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» суму відшкодування шкоди у розмірі 104 951 грн. грн. 01 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. /а.с. 96-97/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, залишити позов без розгляду.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема не прийняті до уваги заперечення ОСОБА_1 і його пояснення, що ДТП сталось не з його вини, схема пригоди не повністю відображає подію. Вказував, що відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України діє презумпція вини порушника, яка в даному випадку відсутня. Крім того не було повідомлено відповідача і про дату та час проведення оцінки матеріального збитку, а калькуляція викликає сумніви щодо вартості відновлювального ремонту. Наголошував щодо деталей, які підлягали ремонту, не було пошкоджено задній бампер, а рахунки щодо проведеного ремонту фіктивні. Не вказано також страховою компанією дату звернення ОСОБА_2 про настання страхового випадку, можливо було пропущено строк. Вказував, що між дтп та рахунком про оплату автозапчастин пройшло сім днів, за які могло статись ще дтп. Вказані обставини не досліджені судом першої інстанції належним чином.

ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» з відзивом на апеляційну скаргу не зверталось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU-19255, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Lexus» NX 300h, д/н НОМЕР_1 .

12 листопада 2020 року на Кільцевій дорозі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу «Lexus» NX 300h, д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля «BMW», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається з заяви від 09.12.2020 року про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/2677.20, у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування, ОСОБА_2 звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування.

17 грудня 2020 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі страхового акту № 7664 від 15.12.2020 року, виходячи зі Звіту 01-14/12 від 14.12.2020 року, рахунку № ЕЛюС-0025878 від 19.11.2020 року, рахунку № ЕЛюС-0027734 від 09.12.2020 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 104 951 грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується листом МТСБУ вих. №9-02/2100 від 20.01.2021 року

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу було направлено рекомендованим листом регресну вимогу вих. № 15/04/8/2/0066-21 від 15.01.2021 року, що підтверджується фіскальним чеком від 16.01.2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України про те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, про те, що не прийняті до уваги заперечення ОСОБА_1 і його пояснення, що ДТП сталось не з його вини, схема пригоди не повністю відображає подію, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дтп встановлена у справі про адміністративне правопорушення, постанова не оскаржена, набрала законної сили. Щодо схеми пригоди матеріали справи будь-яких скарг і заперечень не містять, у постанові щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП також таких заперечень не відображено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 не було повідомлено про дату та час проведення оцінки матеріального збитку, а калькуляція викликає сумніви щодо вартості відновлювального ремонту, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на їх бездоказовість. Так, на оцінку збитків, що проводить страхова компанія, особа винна у дтп не запрошується, водночас, така особа не позбавлена при виникненні спору надати суду власну оцінку або клопотати про проведення експертизи. Таких клопотань не заявлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у дтп не було пошкоджено задній бампер, а рахунки щодо проведеного ремонту фіктивні, вони відхиляються апеляційним судом з огляду на те, що жодних належних доказів фіктивності рахунків апелянтом не надано. Крім того, на схемі дтп вказані ушкодження, зокрема і задній бампер, дані про пошкодження підписані обома учасниками, заперечень не висловлено. /а.с. 14 зворот/

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: