ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/163/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/25585/20 за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсалбанк» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року в складі судді Стефанишина С.Л. по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2020 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.09.2018р. в розмірі 43139 грн. 17 коп. станом на 24.06.2020 року, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 37800 грн 99 коп., заборгованість за пенею та комісією 5338 грн. 18 коп. та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2102 грн.

Звертаючись до суду з позовом, банк зазначав, що 29 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2018 року. Змістом анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів у мобільному додатку, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті клієнт підтвердив, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Отже, 29.09.2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 22000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (базова процентна ставка), а також зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом за збільшеною відсотковою ставкою в розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року. Позовні вимоги АТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість у розмірі 22000 грн. та судовий збір 1071,97 грн. В решті позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись із цим рішенням, АТ «Універсал-Банк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в повному обсязі задоволити позовні вимоги. Апелянт не погоджується із висновком суду щодо не погодження сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору в частині процентної ставки, пені та комісії. Відсутність підпису відповідача на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал-Банк», Тарифах за карткою monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. Адже підписуючи Анкету-заяву ОСОБА_1 був ознайомлений, зрозумів і тому погодився з Умовами і Тарифами (зокрема, п. 8.1 Тарифів, котрий містить умови про процентну ставку, пеню, комісію).

Те, що Умови були погоджені відповідачем свідчить власне активація картки у мобільному додатку, оскільки без ознайомлення і погодження, шляхом натискання «Продовжити» з умовами реєстрація та активація картки у мобільному додатку були б неможливими.

Судом не враховано, що ОСОБА_1 самостійно за допомогою мобільного додатку також оформив 1 розстрочку на суму 4499 грн. А в зв`язку з тим, що кошти на погашення цієї розстрочки не вносилися, заборгованість за тілом кредиту змінювалася та зростала, адже сума регулярного платежу по розстрочці відноситься до тіла кредиту.

Апелянт вказує, що всі поповнення до 18.12.2018 відповідач знову використовував на власні потреби і на рахунку вони не залишалися, а отже повернутими їх вважати не можна, також після 18.12.2018 поповнення були не регулярними та не в достатньому розмірі. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач свідчать про те, що останній усвідомлював свої зобов`язання з повернення Банку коштів, які використовував з кредитного ліміту та ліміту розстрочки на покупки частинами, а отже розумів наслідки їх не повернення. Банк вважає, що виконаний ним розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів.

Рішення суду в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 22000 грн. тіла кредиту в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 29 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за змістом якої відповідач визнавав, що ця Анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які містять Таблицю обчислення вартості кредиту, складають договір про надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору, 02.10.2018 року позичальник отримав кошти у розмірі 22000 грн у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Коштами та відповідно кредитною карткою відповідач користувався, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит.

За розрахунком Банку, доданим до позову, станом на 24.06.2020 року загальний залишок заборгованості за наданим договором про надання банківських послуг склав 43139 грн 17 коп, з яких 37800 грн 99 коп - заборгованість за наданим тілом кредиту, 5338 грн 18 коп - за пенею та комісією.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон №1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, АТ «Універсал Банк» надав суду, Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2018 року разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank); Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank».

Однак, Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2018 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів.

Позивачем надані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) і Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Отже, відсутні належні та достовірні докази про те, що Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, які містить Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення вартості, а також заява клієнта про отримання транзакції в розстрочку були підписані ОСОБА_1 в подальшому за допомогою електронного підпису.

Також суд не приймає до уваги доводи апелянта, що відповідачу було в повному обсязі доведено інформацію щодо умов кредитування, шляхом ознайомлення позичальника з Паспортом споживчого кредиту, з наступних підстав.

Згідно ст. 9 «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит» Розділу II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» Закону України «Про споживче кредитування» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися інформацією про умови кредитного договору для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності.

Отже за змістом даної норми, паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені ст.ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» в розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.

На підставі викладеного слід дійти висновку, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування.

Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, надані банком Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) і паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що нарахована банком сума заборгованості не відповідає умовам, погодженим сторонами при наданні коштів, відповідно до підписаної ОСОБА_1 заяви є законними та обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та уклали кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку та Паспорту споживчого кредиту, слід відхилити з огляду на мотивувальну частину даної постанови суду.

Щодо наданих банком до апеляційної скарги доказів, у вигляді виписки про рух коштів по картці на ім`я клієнта ОСОБА_1 про наявність рахунку, довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, Паспорта споживчого кредиту, договорів розстрочки, то такі докази апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини 2,3 статті 367 ЦПК України).

Колегія суддів зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 29 вересня 2018 року у вигляді - заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Також, враховуючи, що кредитні кошти фактично отримані відповідачем понад 22000 грн повернуті, тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міського суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 січня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова