Справа № 739/1980/21
Номер провадження 2/739/86/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка А.І.
секретаря Неживець К.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку(пай), -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування, свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном та спільним проживанням, але нотаріально своїх спадкових прав не оформляв.
ІНФОРМАЦІЯ_2 дід помер. Після його смерті вона прийняла спадщину підтвердження чому свідоцтво про право на спадщину(копія додається). До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) яка належала ОСОБА_2 , але даний сертифікат на даний час втрачений. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину щодо сертифіката про право на земельну частку (пай) не можливо, так як дані сертифікати втрачені. Іншим не судовим шляхом визнати право на земельну частку(пай) не можливо, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що за життя ОСОБА_2 отримала сертифікат про право на земельну частку(пай), серії ЧН № 0239967, який посвідчував право на земельну частку (пай) розміром 5,82 умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «Полісся».
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.09.2003року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.12.2004року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно довідки Новгород-Сіверської міської ради №76 від 29.06.2021року ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в с. Смяч разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2021р. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Згідно повідомлення нотаріуса Новгород-Сіверської районної Державної нотаріальної контори №312/01-16 від 17.11.2021року ОСОБА_1 роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку(пай), що належала ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 так як сертифікат про право на земельну частку (пай) не наданий .
З приводу втрати сертифіката позивач зверталася до ЗМІ «Сіверський край» (а.с.16-17). За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній право посвідчуючий документ зараз втрачено. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже на день смерті ОСОБА_2 належало тільки право на земельну частку(пай), тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 1216, 1218 ЦК України, ст. 200,206, 258,259,263,264, 268 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позов ЗАДОВОЛЬНИТИ.
Визнати право за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на земельну часку(пай), розміром 5.82 умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «Полісся», яку за життя отримала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0239967.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя: А.І. Іващенко