Справа № 202/624/22
Провадження № 2/202/1126/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

31 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Марченко Н.Ю., ознайомившись із цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» № 341- к від 30.11.2021 року про його звільнення у зв`язку зі вступом на військову службу згідно з п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, поновити його на посаді штабелювальника металу дільниці відвантаження продукції управління з планування виробництва та відвантаження готової продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» з 30.11.2021 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 30.11.2021 року.

Справа підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Однак позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із тим, при зверненні до суду позивачем не був сплачений судовий збір у частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд бере до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем, окрім вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, також заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 року, «за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП та статей 1, 2 Закону "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу, який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури зарплати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 статті 5 Закону "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях».

Суд враховує, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не є заробітною платою у розумінні ст. 94 КЗпП України та Закону України «Про оплату праці».

Так, згідно зі статтею 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічні положення закріплені також у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Отже, аналіз наведених норм свідчить, що заробітною платою можливо вважати грошовий еквівалент, який сплачується працівнику за виконану ним роботу.

У той час як у разі поновлення незаконно звільненого працівника такому працівнику виплачується не грошовий еквівалент виконаної роботи, а передбачена Кодексом законів про працю України компенсаційна виплата у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу) і не може кваліфікуватися як плата за виконану роботу, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2019 року по справі № 910/4518/16 та від 18.03.2020 року по справі № 711/4010/13-ц.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 2481 грн.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті за подання даного позову, складає 992 грн. 40 коп.

Клопотань про звільнення від сплати судового збору, його зменшення, відстрочення чи розстрочення позивачем не подано.

Доказів поширення на позивача інших пільг щодо сплати судового збору (наприклад, інваліди 1, 2 групи, учасники бойових дій та інші особи, перелік яких наведено в ст. 5 Закону України «Про судовий збір») суду не надано.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: р/о UA0004630, МФО: 899998, , код бюджетної класифікації: 22030101, отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області /Iндустріальний район/ 22030101, банк отримувача: Казначейство України, та надання суду відповідного документа про сплату судового збору або зазначення інших підстав для звільнення від сплати судового збору, його зменшення, відстрочення чи розстрочення.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Встановити позивачу строк для сплати судового збору і надання суду про це документів або доказів звільнення від сплати судового збору з інших підстав протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що в іншому разі згідно з частиною 3 статті 185 ЦПК України позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Ю. Марченко