У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Ярмола О. Я.

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, заяву відповідача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2021 року року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Телющенка П.П. та закрито провадження у вказаній справі на підставі п.1ч. 1 ст. 255 ЦПК України, роз`яснено позивачу, що з вказаними вимогами можливо звертатись до суду в порядку господарського судочинства.

24.12.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Телющенко П.П. направив до суду заяву про стягнення з позивача судових витрат на професійну правову допомогу з посиланням ч. 5 ст. 142 ЦПК України. Вказана заява зареєстрована канцелярією Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 10.01.2022 року. Представник відповідача зазначає, що відповідач понесла витрати в зв`язку з розглядом даної справи та позивач ОСОБА_2 має нести відповідальність за неправильність визначення суду, що стало наслідком закриття провадження у справі. Відповідачка ОСОБА_1 вказує, що нею було понесено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11250 грн., оскільки адвокатом їй надавалась консультація по дані справі, вивчався позов, складався і надсилався відзив позивачу, приймалася участь в одному судовому засіданні.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення даної заяви, вказавши, що адвокатом Телющенком П.П. не повідомлялося про судові витрати до завершення розгляду справи, а також, адвокат склав підсумовуючий Акт приймання передачі 03.12.2021р. , тобто до судового засідання, яке відбулося 22.12.2021р.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

З матеріалів справи вбачається, що справу за позовом було закрито, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Закриття провадження у справі відбулося на стадії підготовчого засідання.

Нормою ч. 5 ст. 142 ЦПК України, на яку відповідач посилається як на підставу стягнення судових витрат з позивача, передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідачу необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійсненні.

Така ж позиція висловлена у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

В даному випадку, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів та постановлених судом ухвал в порядку Глави 9 «Заходи процесуального примусу» щодо зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами, чи неправильних дій позивача при звернення до суду з вказаним позовом, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача про ухвалення додаткового рішення. Необґрунтованих дій з боку позивача, як то систематичне протидіяння правильному та швидкому вирішенню спору, умисність дій та винна поведінка заявником не доведено, а саме по собі не вірне визначення юрисдикції даного спору не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача Почерніної К.В., про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст. 12, 15, 133, 134, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена, проголошена та підписана 21.01.2022року.

СуддяО. Я. Ярмола