Справа № 739/1850/21
Номер провадження 2/739/70/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка І.К.,
за участі секретаря Шкурат О.Г.,
позивача 1 ОСОБА_1 ,
представника позивачів ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права на завершення процедури приватизації,-
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , через свого представника ОСОБА_2 , звернулись до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права на завершення процедури приватизації.
Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті спадщину, до складу якої входив будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , прийняли позивачі.
При зверненні до нотаріуса позивачам було роз`яснено про неможливість оформлення у нотаріальний спосіб у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних документів. Також роз`яснено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 206115 від 08 вересня 2009 року, не посвідчує право власності на земельну ділянку спадкодавця, оскільки виданий на ім`я спадкодавця після його смерті.
Спадкодавцю земельна ділянка була надана рішенням Новгород-Сіверської ради депутатів трудящих ся від 29.04.1975 року № 149. Спадкодавець за життя вчинив активні дії щодо приватизації земельної ділянки, проте не встиг завершити процедуру приватизації та здійснити реєстрацію за собою права власності через смерть.
Судове засідання відкладалося. Запропоновано відповідачу надати суду та позивачам відзив на позов.
В судову засіданні позивач 1 та представник позивачів підтримав подану позовну заяву в повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області Петренко І.М. в судове засіданні не з`явився, не скористався правом відзиву на позов але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі.
Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 7)
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 206115 від 08 вересня 2009 року видавалося на ОСОБА_4 . ( а.с. 8)
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 (а.с.9)
Згідно витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок, з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить Ѕ частка ОСОБА_3 та Ѕ частка ОСОБА_1 (а.с.11,12)
Згідно копії рішення виконкому Новгород-Сіверської міської ради депутатів трудящих ся № 149 від 29.04.1975 року ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 500 м2.
Згідно зі ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не- завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.
Таким чином, до позивачів, як спадкоємців за законом, переходять усі права та обов`язки, що належали ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів на неї.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.142, ч.4 ст.206, ст.ст.259, 263-268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: І.К. Іващенко.