ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

м. Харків

справа № 2011/1374/2012

провадження № 22-ц/818/1270/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року, постановлену у складі судді Подус Г.С.

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова з 26.01.2012 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 правонаступника ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння , визнання права власності.

14.07.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Клопотання обґрунтовано тим, що 11.03.2019 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження : -квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) , -квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 ( РНОКПП НОМЕР_2 ), -житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_8 ( РНОКПП НОМЕР_3 ). Вказав, що наразі відсутні підстави для накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 , а для реалізації спадкового права ОСОБА_1 у нотаріальному порядку необхідне скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 р. по справі № 2011/1374/2012, в частині накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду мотивована тим що, на даний час необхідність заходів забезпечення позову відпала, суд вважає можливим частково скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить, скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим що, ухвала прийнята внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права. Суд не міг частково скасувати заходи забезпечення позову, лише в частині житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , а міг лише скасувати стосовно всього майна. Клопотання позивача не містило доказів про відсутність підстав для продовження заборони відчуження житлового будинку. Та не навів жодних обґрунтованих обставин, які б давали підстави вважати, що потреба в заході забезпечення взагалі відпала.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Апеляційна скарга містить доводи про незаконність ухвали тільки в частині скасування заходів забезпечення позову щодо накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ., тому апеляційний суд не надає оцінку ухвалі суду в іншій частині.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова з 26.01.2012 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 правонаступника ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння , визнання права власності.(а.с.2-4)

14.07.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Клопотання обґрунтовано тим, що 11.03.2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження : -квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , -квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 -житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_8 .(а.с.49-50) Вказав, що наразі відсутні підстави для накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 , а для реалізації спадкового права ОСОБА_1 у нотаріальному порядку необхідне скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року.(а.с.71-73).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів, або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи на момент постановлення ухвали про забезпечення позову за заявою ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 належав на праві власності ОСОБА_8 . Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 3649690 припинено право власності ОСОБА_8 на вказаний житловий будинок.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 619/409/15 ц залишено без змін заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 березня 2017 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року якими визнано порушення цивільного права та захищено цивільне право ОСОБА_1 шляхом визнання її права н спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 17 25).

21.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з вимогою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/8 частки житлового будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 після смерті матері ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину після смерті померлого ОСОБА_10 , але не встигла її оформити. Постановою приватного нотаріуса Арнаутової Т.А. у задоволенні її вимоги відмовлено (а.с. 76-77).

З вищезазначеного можна зробити висновок, що на даний час необхідність заходів забезпечення позову відпала і для реалізації ОСОБА_1 свого права на спадщину потрібно скасувати заборону відчудження майна право власності на які бажає оформити позивачка.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують, апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення, судові витрати, у відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384, 391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 січня 2022 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук