Справа № 703/1650/17
13 січня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.
секретар судових засідань Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна, про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу у цивільній справі №703/1650/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України, треті особи: Державне підприємство «Приладобудівний завод «Райдуга» та арбітражний керуючий Державного підприємства «Приладобудівний завод «Райдуга» Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення 3% річних та інфляційних втрат
05 січня 2022 року на адресу суду поштовим відправленням надійшла вищевказана заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гнатюк А.І., в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з державного бюджету через Казначейську службу України на його користь витрати на надання правничої допомоги у розмірі 3000 гривень 00 копійок та компенсацію на паливо-мастильні матеріали у розмірі 600 гривень 00 копійок.
Заяву обґрунтовує тим, що 20 грудня 2021 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було винесено заочне рішення про стягнення з Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат. З врахуванням правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, стверджує, що докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково, в зв`язку з чим звернувся до суду з даною заявою.
Заявник, його представник та інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомні належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №703/1650/17 в обсязі, необхідному для правильного вирішення заяви, приходить до наступного.
В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа №703/1650/17.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року вирішено: позов ОСОБА_1 задовольнити частково; стягнути з Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 101849 гривень 50 копійок відшкодування сплачених коштів за придбане майно, 535 гривень 23 копійки судового збору та 1845 гривень 71 копійку витрат на правову допомогу, а всього 104203 гривень 44 копійки шляхом їх списання Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків з Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області, а в разі відсутності у зазначеному державному органі відповідних призначень, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду; стягнути з ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 5360 гривень 50 копійок сплаченого гарантійного внеску та додаткової винагороди за придбане майно, 551 гривень 90 копійок судового збору та 1903 гривень 20 копійок витрат на правову допомогу, а всього 7815 гривень 60 копійок; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року вирішено, зокрема: апеляційну скаргу Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області залишити без задоволення; апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Гнатюк А.І., задовольнити частково; рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року змінити, скасувавши його в частині відмови у стягненні моральної шкоди; позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково; стягнути з Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 3000 гривень 00 копійок моральної шкоди; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2021 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

02 червня 2021 року вказану цивільну справу передано на розгляду судді Ігнатенко Т.В.

Рішенням суду від 20 грудня 2021 року вирішено: позов задоволено частково; стягнути з Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у період з 18 липня 2016 року по 09 вересня 2020 року, у сумі 38050 гривень 79 копійок, та 3% річних, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у період з 18 липня 2016 року по 09 вересня 2020 року, у сумі 12672 гривні 69 копійок, а всього - 50723 гривні 48 копійок; стягнути Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у період з 18 липня 2016 року по 09 вересня 2020 року, у сумі 2002 гривні 50 копійок, та 3% річних, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у період з 18 липня 2016 року по 09 вересня 2020 року, у сумі 666 гривень 92 копійки, а всього - 2669 гривень 42 копійки; у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції інфляційних втрат та 3% річних, в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у період з 12 березня 2015 року по 17 липня 2016 року включно, відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, під час судового розгляду вказаної цивільної справи, після направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, позивач ОСОБА_1 та його представник Гнатюк А.І. як з усним, так і з письмовим клопотанням щодо розподілу понесених позивачем витрат на правову допомогу не зверталися та докази таких витрат не подавалися, внаслідок чого при ухваленні вищевказаного рішення питання щодо розподілу вказаних витрат не вирішувалося.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак, як вбачається з поштового конверту, в якому на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гнатюк А.І., від 30 грудня 2021 року про ухвалення додаткового рішення, вказана заява здана до поштового відділення зв`язку 31 грудня 2021 року, тобто поза межами строк, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Крім того, частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачена умова, виконання якої надає стороні право на подання до суду доказів понесення судових витрат, а саме - подання усної чи письмової заяви відповідного змісту до закінчення судових дебатів.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Гнатюк А.І. до закінчення судових дебатів у даній цивільній справі не зроблено заяви, передбаченої ч.8 ст.141 ЦПК України.

Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

05 лютого 2019 року між адвокатом Гнатюк А.І. та Гусаровим В.О. укладеного договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, замовник доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених цим договором надавати замовнику правничу допомогу та здійснювати захист і представництво законних інтересів замовника у цивільній, адміністративній чи кримінальній справі будь-якого характеру чи відношення в тому числі у виконавчому провадженні.

Згідно розділу 4 вказаного договору, робота зазначена в цьому договорі, виконується адвокатом на платній основі або безоплатній основі. Розмір оплати в разі надання послуг на платній основі визначається відповідно до актів виконаних робіт або звітів про проведену роботу. Акти виконаних робіт/звіт про проведену роботу підписується обома сторонами.

Як вбачається з акту приймання-передачі послуг (наданої правової допомоги) за договором №б/н від 05 лютого 2019 року, складеного 20 грудня 2021 року, по виконанню договору про надання правничої допомоги адвокат виконав, а замовник прийняв наступну правничу допомогу: 1). Заява про збільшення позовних вимог з урахування розрахунків: витрачено часу - 02 години, вартість - 1800 гривень, дата виконання послуги - 30 липня 2021 року; 2). Судове засідання: витрачено часу - 01 година; вартість - 1200 гривень; дата виконання послуги - 20 грудня 2021 року. Вартість правничої допомоги всього складає 3000 гривень 00 копійок. Сума витрат адвоката при наданні правничої допомоги, що підлягає компенсації замовником складає 600 гривень (паливно-мастильні матеріали). Правнича допомога надана своєчасно і належним чином. Сторони претензій не мають.

Разом з тим, відповідно до матеріалів цивільної справи №703/1650/17, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гнатюк А.І. дійсно 20 грудня 2021 року прибула до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому участі у жодному судовому засіданні, в тому числі, в якому вона перебувала 1 годину, адвокат не приймала.

Таким чином, викладені в акті приймання-передачі послуг (наданої правової допомоги) за договором №б/н від 05 лютого 2019 року, складеного 20 грудня 2021 року, відомості щодо прийняття участі адвокатом у судовому засіданні повністю суперечать матеріалам цивільної справи.

Крім того, відповідно до ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гнатюк А.І., звертаючи до суду з вимогою щодо компенсації на паливно-мастильні матеріали у розмірі 600 гривень 00 копійок, жодних доказів понесення таких витрат не надали.

При цьому, підстави для звільнення позивача та його представника від доказування вказаних обставин, відсутні.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладено, суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гнатюк А.І., про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі №703/1650/17.

Керуючись ст.2, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна, про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу у цивільній справі №703/1650/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України, треті особи: Державне підприємство «Приладобудівний завод «Райдуга» та арбітражний керуючий Державного підприємства «Приладобудівний завод «Райдуга» Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Т.В. Ігнатенко