Справа №: 343/2419/20
Провадження №: 2-др/343/1/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2022 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - Тураша В. А.,
секретаря - Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області заяву відповідачки ОСОБА_1 , у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про визнання шлюбу недійсним, про ухвалення додаткове рішення,
Відповідачка ОСОБА_1 звернулася 04.01.2022 в суд з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 343/2419/20, за позовом ОСОБА_2 до неї, ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, яким стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь кошти в сумі 5 427,74 гривень на відшкодування судових витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу.
Свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2021 Долинський районний суд Івано-Франківської області у справі 343/2419/20, відмовив в задоволенні позову позивача, ОСОБА_2 до неї, ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним.
Однак під час цього він не вирішив питання про судові витрати, які вона понесла при розгляді справи і які складаються із сплачених нею коштів за отриману правничу допомогу в сумі 5 427,74 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу нею надані: угода від 30.03.2021 № 0053/21 про надання правової допомоги та представництва; акт виконаних робіт від 30.03.2021, в якому зазначені види наданої правової допомоги та затрачений на це час, на суму 1427. 74 грн.; квитанція про сплату коштів в сумі 1 427 грн. 74 коп. відповідно до акту виконаних робіт та на суму 4 000 грн. за отриману правничу допомогу під час 8-ми судових засідань по справі (08.04.2021,16.04.2021,24.06.2021,30.09.2021,26.10.2021,22.11.2021,14.12.2021 і 30.12.2021) із розрахунку 500 грн. за кожне судове засідання.
Позивач під час судових засідань, дебатів не заперечував і не обґрунтовував необхідність відмовити чи зменшити розмір відшкодування судових витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу, а вона як заявник навела детальне обґрунтування та подала належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, що свідчить, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу) під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 5 427,74 грн. є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників.
В судовому засіданні представник відповідачки -заявниці ОСОБА_1 - адвокат Свинтицький І.К.заявлені вимоги підтримав, просив їх задоволити.
Позивач ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки він вважає і на даний час, що відповідачка ОСОБА_1 не яґвляється дружиною його померлого батька.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому Законом порядку.
Вислухавши пояснення представника відповідачки-заявниці, позивача по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення , підлягає до задоволення , виходячи з наступного:
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Ст. 137 цього ж Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 246 ЦПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 (а.с. 136) в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про визнання шлюбу недійсним - відмовлено.
При цьому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі представник відповідачки - адвокат Свинтицький І.К., зробив відповідну заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть подані докази на підтвердження витрат на правову допомогу.
04.01.2022 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти в сумі 5427,74грн. на відшкодування судових витрат понесені нею на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання
відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VІ).
Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
На підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому
числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідачкою ОСОБА_1 на підтвердження понесених нею витрат на правничу професійну допомогу у сумі 5427,74 грн. надано такі документи:
- угоду про надання правової допомоги та представництва №0053/21, укладену 30.03.2021 між адвокатом Свинтицьким І.К. та Ваньчак В.В.(а.с.71);
- ордер серії ІФ №019284 на надання правової допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Свинтицьким І.К. (а.с. 72);
-акт прийняття -передачі виконаних робіт від 30.03.2021 в якому перелічені роботи, які прийняла ОСОБА_1 , та відповідно до якого визначено кількість витраченого часу (у годинах), розрахунок вартості послуг та вартість кожної послуги у гривнях (а.с.133).
- копію квитанції №000247 про сплату 1427,74 грн., витрат на правову допомогу (а.с.132);
- копію квитанції №000245 від 30.12.2021 про сплату 4000,00 грн., витрат на правову допомогу (а.с.134).
Зазначена у цих документах вартість послуг адвоката не перевищує вартості таких послуг в даному регіоні та відповідає критерію реальності, розумності, виходячи, в тому числі, з обставин справи.
Таким чином, відповідачкою та її представником на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, подано належні та допустимі докази, що описані вище, та відповідають вимогам ЦПК України. Послуги, які надавались, обумовлені у відповідному договорі. Адвокат Свинтицький І.К. брав участь у судових засіданнях, кількість яких визначена у розрахунках, як і відповідно вартість вказаних послуг.
Враховуючи вищевикладене, розмір витрат, понесених відповідачкою на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, співмірний, зокрема, із складністю справи та наданими адвокатами послугами; часом, витраченим адвокатом на їх надання та обсягом даних послуг.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення зави.
На підставі викладеного, керуючись 81, 89, 133, 137, 141,270 ЦПК України , суд,-
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткове рішення - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5427 (п`ять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 74 коп. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час його проголошення, - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: