Справа № 487/5990/19
Провадження № 2/487/208/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/5990/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

07.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої неналежно наданою послугою.

У своєму позові позивач зазначив, що 12.04.2019 року за усною домовленістю з відповідачем ОСОБА_3 , він передав останньому на СТО свій автомобіль BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , для наклеювання тонувальної плівки лобового скла (зсередини). Автомобіль був переданий за місцем проживання та здійснення підприємницької діяльності відповідача за адресою АДРЕСА_1 . Коли він забрав того ж дня свій автомобіль з СТО, виявилось, що проекція на лобове скло (пристрій Head Up Display) перестала працювати. Враховуючи необхідність термінової поїздки за межі міста, він надіслав повідомлення відповідачу, що у нього перестала працювати проекція на лобове скло. 13.04.2019 року він подивився на екран проекції через любове скло і побачив наявність конденсату під захисним склом блоку проекції. Вважає, що під час наклеювання плівки наносилась вода на лобове скло і вона потрапила у пристрій проекції. Відповідач не заперечував, що винен його сервіс, проте зволікав з усунення шкоди, яка була завдана його автомобілю, у зв`язку з чим 31.05.2019 року останньому була направлена претензія про відшкодування майнової шкоди, яка була повернута за закінченням терміну зберігання 15.06.2019 року. З метою визначення розміру матеріального збитку, 01.06.2019 року він звернувся до оцінювача ОСОБА_5 .

Посилаючись на вищезазначене, просив стягнути з ОСОБА_3 суму в розмірі 93 201,38 грн., з яких: 90701,38 грн. - сума відновлюваного ремонту та 2500 грн. оплата послуг автотоварознавчої оцінки та визначення вартості матеріальної шкоди.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.09.2019 року відкрито провадження по даній справі.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.01.2020 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої неналежно наданою послугою, задоволена.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 93 201,38 грн., з яких: 90701,38 грн. - сума відновлюваного ремонту та 2500 грн. оплата послуг автотоварознавчої оцінки та визначення вартості матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 932,01 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.01.2020 року, виправлено описку допущену у повному тексті судового рішення Заводського районного суду м. Миколаєва (справа 487/5990/19, провадження № 2/487/395/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої неналежно наданою послугою, зазначивши датою ухвалення рішення «13.01.2020 року» замість «23.01.2020 року».

30.10.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.01.2020 року.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.12.2020 року, скасовано заочне рішення від 13.01.2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої неналежно наданою послугою та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 22.03.2019 року він домовився із відповідачем ОСОБА_3 , що той здійснить роботи з наклеювання тонувальної плівки лобового скла (зсередини) на належний йому автомобіль. В той же день він передав останньому за місцем здійснення відповідачем підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_1 , на СТО свій автомобіль BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , , а увечері його забрав. Приїхавши додому помітив якийсь дефект у наклеєній плівці, у зв`язку з чим він звернувся по телефону до відповідача, який не заперечував, щоб позивач приїхав знову до м.Миколаєва для огляду автомобіля.

12.04.2019 року він передав відповідачу на СТО за адресою м.Миколаїв вул. 2 Слобідська,78 свій автомобіль BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 ,для усунення недоліку. Коли ж він забрав того ж дня свій автомобіль з СТО, виявилось, що проекція на лобове скло (пристрій Head Up Display) перестав працювати.Оскільки відповідач відмовився усунути недолік він звернувся до оцінювача ОСОБА_5 , який встановив матеріальний ущерб в сумі 90701 грн.38 коп. За послуги авто товарознавчого оцінювання він також сплатив 2500 грн. Тому просив стягнути вказані суми із відповідача, посилаючись на положення ЗУ «Про захист прав споживача» та на положення ст.1166 ЦК України.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що не здійснює ніякої підприємницької діяльності з наклеювання тонувальної плівки на автомобілі, та не є приватним підприємцем. На прохання свого знайомого він, 22.03.2019року дійсно здійснив наклеювання тонувальної плівки на лобове скло автомобіля BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 ,який належить позивачу. На наступний день позивач йому зателефонував та повідомив, що виявив якийсь недолік у виконаній роботі, у зв`язку із чим приїде знову до нього. Ні 12.04.2019року , а також і до цієї дати він ніяких робіт по усуненню недоліків на належному позивачеві автомобілю не виконував. Можливо позивач звернувся до іншої особи і ці роботи 12.04.2019р. здійснив його знайомий на ім`я ОСОБА_6 , який в той час знаходився у належному йому гаражеві , де ремонтував свій автомобіль.

Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, показання свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 22.03.2019року на прохання позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 здійснив роботи по наклеюванню тонувальної плівки на лобове скло автомобіля BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

На наступний день позивач йому зателефонував та повідомив, що виявив якийсь недолік у виконаній роботі, у зв`язку із чим приїде знову до м.Миколаєва для усунення недоліку.

12.04.2019 року позивач ОСОБА_1 передав невідомій особі за місцем проживання відповідача, а саме АДРЕСА_1 , свій автомобіль BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , для переклеювання тонувальної плівки лобового скла (зсередини).

В той же день, після переклеювання тонувальної плівки лобового скла (зсередини), позивач ОСОБА_1 помітив, що на його автомобілі BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 пропала проекція на лобове скло, у зв`язку з чим останній повідомив 13.04.2019 року про ці недоліки відповідача ОСОБА_3 , який спочатку не заперечував про вказані недоліки, але в подальшому відмовився від їх відшкодування.

31.05.2019 року позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_3 , була направлена претензія про відшкодування майнової шкоди останнім. Але відповідно до копії конверта, який міститься в матеріалах справи, дана претензія отримана відповідачем не була, оскільки повернулася 15.06.2019 за закінченням терміну зберігання.

Крім того, з метою визначення розміру матеріального збитку, який заподіяний позивачу, як власнику автомобіля BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , 01.06.2019 року останній звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_5 , щодо проведення незалежної оцінки майна з визначенням вартості матеріального збитку.

Судом встановлено, що при зверненні до суб`єкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_5 , позивачем було сплачено вартість послуги за проведення автотоварознавчої оцінки в розмірі 2500 грн., що підтверджується квитанцією від 11.06.2019 року, яка міститься в матеріалах справи.

Так, відповідно до висновку за звітом № 119-19 від 05.06.2019 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , становить 90701,38 грн.

Відповідно до Конституцією України, ст. 4 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Зі змісту статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України вбачається, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до п.п. 18,20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1995 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» договір побутового підряду є різновидом договору підряду, тому до нього застосовуються загальні правила про договір підряду. При вирішенні питання про відповідальність та про наявність і розмір збитків, заподіяних споживачу, у зв`язку з недоліками товару необхідно виходити як із загальних положень Закону, так і із спеціальних норм законодавства, а також із умов укладеного сторонами договору.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст.ст. 626, 627 ЦК України - договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 3,7 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов`язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення.

Згідно зі ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Як передбачено у ч.1-3 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Як встановлено судом письмового договору на виконання робіт та акт прийому-передачі виконаних робіт між сторонами не укладалися. Не надано сторонами і доказів про сплату за виконану роботу. Вказані обставини не заперечувалися сторонами.

Крім того, встановлено, що відповідач не здійснює ніякої підприємницької діяльності та не є суб`єктом підприємницької діяльності, тому не може надавати послуги побутового підряду і на взаємовідносини позивача та відповідача норми ЗУ «Про захист прав споживача» не розповсюджуються.

З урахуванням викладено відсутні правові підстави як для визнання того, що укладені між сторонами договори фактично є договорами підряду , так і для застосування до цього договору наслідків, передбачених Законом України «Про захист прав споживача».

Судом встановлено, що позивач на наступний день після проведення відповідачем робіт із наклеювання плівки на скло автомобіля , тобто 23.03.2019р. виявив недоліки та почав телефонувати відповідачу з приводу їх усунення, тобто вже через певний час після передачі та експлуатації автомобіля.

Крім того, позивач ОСОБА_1 , виявивши 23.03.2019 року недоліки виконаних відповідачем робіт по наклеюванню тонувальної плівки на лобове скло автомобіля , 12.04.2019року за допомогою невідомої особи провів заміну цієї плівки, і лише 31.05.2019 року звернувся до відповідача із письмовою вимогою про відшкодування матеріальної шкоди.

На підтвердження розміру заподіяних матеріальних збитків позивачем надано суду висновок ПП ОСОБА_5 за звітом № 119-19 від 05.06.2019 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля BMW X6M 2011 д.н.з. НОМЕР_1 , становить 90701,38 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як встановлено судом, письмовий договір на виконання робіт між сторонами не укладався. Позивачем не надано належних доказів, які саме роботи повинен був виконати відповідач, докази їх виконання неналежної якості, виникнення виявлених недоліків саме внаслідок винних дій відповідача, обсягу та вартості заподіяних збитків суду не надано.

Долучений позивачем до матеріалів справи висновок ПП ОСОБА_5 за звітом № 119-19 від 05.06.2019 року, жодним чином не доводять факт спричинення матеріальної шкоди позивачу саме внаслідок неякісного виконання відповідачем з наклеювання тонувальної плівки лобового скла на автомобіль , яке було виконано 22.03.2019року.

Доказів того, що саме відповідач 12.04.2019року здійснив переклеювання цієї тонувальної плівки на лобове скло автомобіля , і яке на думку позивача саме призвело до пошкодження пристрою блоку проекції позивачем суду не надано.

Клопотань про призначення судової технічної експертизи для визначення причини неякісної виконаної роботи сторонами в ході судового розгляду не заявлялось.

Не доводять вказаний факт й показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_7 лише підтвердила той факт , що була присутня 12.04.2019р., коли позивач передавав автомобіль для тонування, але хто його приймав і хто здійснював ці роботи вона не пам`ятає. ЇЇ чоловік ОСОБА_1 повідомив їй, що роботи з тонування скла здійснював відповідач.

Таким чином, позивачем не доведено факту спричинення відповідачем матеріальної шкоди позивачу. Як наслідок, у суду відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності у формі відшкодування матеріальних збитків за це, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення набуває законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ж.П. Павлова