Справа № 682/2135/21
Провадження № 2/682/54/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючої судді Зеленської В.І,

з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - адвоката Мукомел Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання поширеної інформації про особу недостовірною та спростування такої інформації і стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

04.10.2021 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання протипрваними дій щодо поширення іншій особі недостовірної інформації про те, що ОСОБА_1 пропонували роботу в Центрі надання адміністративних послуг, але ОСОБА_1 відмовилась з причин відсутності окремого кабінету та що за час відпусток і тимчасової непрацездатності у 2019 році посадові обов`язки ОСОБА_1 виконували інші працівники управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради; про визнання такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною і такою, що порочить особисті немайнові права та ганьбить честь і гідність ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 іншій особі про те , що ОСОБА_1 пропонували роботу в Центрі надання адміністративних послуг, але ОСОБА_1 відмовилась з причин відсутності окремого кабінету та що за час відпусток і тимчасової непрацездатності у 2019 році посадові обов`язки ОСОБА_1 виконували інші працівники управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради; про зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію , поширену іншій особі про ОСОБА_1 щодо її роботи, у такий же спосіб, у який вона була поширена.

28.10.2021 ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона підтримала позовні вимоги, заявлені 04.10.2021, а також просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь моральну (немайнову) шкоду, завдану розповсюдженням недостовірної інформації про неї іншій особі, у розмірі 25000,00 грн.

У вступному слові позивачка ОСОБА_1 збільшені позовні вимоги підтримала і пояснила, що восени 2020 р ОСОБА_2 , як депутат Славутської міської ради, за проханням ОСОБА_3 з`ясовувала обставини скорочення її посади в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради та звільнення з роботи і можливість її працевлаштування. А потім, без її згоди поширила неправдиву інформацію іншим особам, в тому числі ОСОБА_3 , про те, що вона після звільнення з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників відмовилась від запропонованої роботи в Центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Славутської міської ради через відсутність особистого кабінету, а також про те, що в період її відсутності на роботі у попередні роки у зв`язку з відпустками та у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю через хворобу її обов`язки виконували інші працівники управління соціального захисту населення. Вважає, що казана інформація не відповідає дійсності, ганьбить її честь та гідність, так як в період роботи в управлінні соціального захисту вона здійснювала контроль за правильністю призначення пенсій Славутським управлінням Пенсійного фонду і в період її відсутності її обов`язки не могли виконувати інші працівники, оскільки не мали відповідних навичок та знань; а від роботи в ЦНАПі вона не могла відмовитись за жодних обставин, оскільки має на утриманні матір похилого віку і будь-які доходи для неї є бажаними та необхідними. 14 жовтня 2020 року вона надіслала відповідачці письмове звернення з проханням надати відомості про осіб, які повідомили відповідачці про те, що в період відпусток і тимчасової непрацездатності її обов`язки виконували інші працівники управління соціального захисту, а також про те, що після звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників у 2020 р вона відмовилась від роботи в Центрі надання адміністративних послуг через відсутність окремого кабінету.. Однак, відповідачка відповіді не надала. Поширенням недостовірної інформації відповідачка завдала їй моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через необхідність виправдовуватись та пояснювати іншим людям, що їй не пропонували роботу у ЦНАПі, що ніхто за неї не виконував її посадових обов`язків в період відпустки чи тимчасової непрацездатності тощо. У зв`язку з наведеним навіть погіршився стан її здоров`я і вона вимушена була лікуватись. Тому просить зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію про неї, поширену ОСОБА_3 , у такий же спосіб, у який вона була поширена та стягнути з ОСОБА_2 в її користь моральну (немайнову) шкоду, завдану розповсюдженням недостовірної інформації, у розмірі 25000,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження з участю сторін, але в судове засідання не з`явилася..

Представник відповідачки - адвокат Мукомел Л.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у задоволенні позову та у вступному слові пояснила, що ОСОБА_2 недостовірної інформації щодо позивачки не поширювала, а в розмові із свідком ОСОБА_3 висловлювала свої судження з приводу звільнення ОСОБА_1 з роботи та можливості її працевлаштування, не маючи на меті ганьбити честь та гідність позивачки . Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_3 показав, що раніше працював директором школи, а ОСОБА_1 була його ученицею. Він вважає за необхідне, у разі потреби та у випадках, коли це можливо, допомагати своїм учням у вирішенні проблем. Так, під час випадкової зустрічі із ОСОБА_1 восени 2020 р вона розповіла, що депутати Славутської міської ради прийняли рішення про скорочення її посади в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради, внаслідок чого вона опинилася у складних життєвих обставинах, бо втратила заробіток та має на утриманні хвору матір. У жовтні 2020 р він звернувся до ОСОБА_2 , як до депутата Славутської міської ради, з проханням захистити трудові права ОСОБА_1 . Через деякий час ОСОБА_2 йому повідомила, що разом із ОСОБА_1 ходила в Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Славутської міської ради з метою працевлаштування позивачки, але вона відмовилась, бо не було індивідуального стола для роботи. Він обурився поведінкою ОСОБА_1 і при зустрічі сказав їй, що просив за неї депутатів, а вона відмовилась. ОСОБА_1 йому відповіла, що роботу в ЦНАПі їй не пропонували і вона від роботи не відмовлялася. Не сприймав інформацію від ОСОБА_2 як таку, що порочить честь і гідність ОСОБА_1 .

Судом досліджені також інші докази, зокрема, наданий позивачкою диск із аудіозаписом телефонної розмови ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_2 восени 2020 року.

З аудіозапису розмови вбачається, що ОСОБА_2 у формі запитань, а не тверджень з`ясовувала у ОСОБА_1 про те, чи відмовлялася вона від роботи у ЦНАПі, бо не було окремого кабінету; чи виконували за ОСОБА_1 роботу інші працівники управління соціального захисту населення у 2019 році у період її відпустки та непрацездатності, оскільки протягом року вона була на роботі лише 58 днів. ОСОБА_1 у відповідь заперечувала вказані обставини.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідачки - адвоката Мукомел Л.А., свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч. 1 ст .4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 01 березня 2001 року ОСОБА_1 призначено спеціалістом І категорії - соціальним інспектором відділу компенсації і гарантій Славутського міського управління праці та соціального захисту населення, що стверджується витягом із наказу № 15 по Славутському міському управлінню праці та соціального захисту населення від 28.02.2001 (а.с.24).

23 грудня 2003 року наказом заступника міського голови начальником Управління соціального захисту населення ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста з контролю за правильністю призначення та виплати пенсій управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута, що стверджується витягом із наказу № 236 по Славутському міському управлінню праці та соціального захисту населення від 22.12.2003 (а.с.24 зворот).

Рішенням 52 сесії Славутської міської ради Хмельницької області від 03 липня 2020 р № 8-52/2020 внесені зміни до додатку 1 рішення Славутської міської ради від 25.11.2011р №10-13/2011 "Про затвердження структури, чисельності апарату виконавчого комітету Славутської міської ради та виконавчих органів" та виведено посаду головного спеціаліста з контролю за правильністю призначення та виплати пенсій управлінням Пенсійного фонду з Підрозділу контролю та соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення (а.с.21).

10 липня 2020 року за вих. № 24-17/2197 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області попередило ОСОБА_1 про звільнення з посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників по закінченні 2 місяців з моменту вручення цього попередження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Одночасно повідомлено ОСОБА_1 , що на час звільнення в управлінні відсутні вакантні посади за її професією чи спеціальністю (а.с.22). З попередженням ОСОБА_1 ознайомилась 21 липня 2020 року, про що свідчить її підпис (а.с.22).

21 січня 2021 року наказом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 8-к ОСОБА_1 - головного спеціаліста з контролю за правильністю призначення та виплати пенсії управлінням Пенсійного Фонду підрозділу контролю та соціальних інспекторів управління звільнено у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.23).

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пункт 18 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 р. за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказує, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В ході судового розгляду не встановлений факт поширення відповідачкою негативної інфомарції про позивачку, зокрема, про порушення ОСОБА_1 принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, про її неетичну поведінку в особистому, суспільному чи політичному житті тощо.

В силу ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до п.19. Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 р. за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що у розмові з ним в кінці жовтня 2020 р відповідачка ОСОБА_2 висловлювала свої міркування з приводу того, що ОСОБА_1 пропонували роботу у Центрі надання адміністративних послуг, а вона відмовилась, бо не було індивідуального стола (чи окремого кабінету, як стверджує позивачка).

Вказана інформація не є фактичним твердженням, а оціночним судженням, бо містить оцінку дій позивачки.

Крім цього, суд враховує, що восени 2020 року позивачка продовжувала працювати в Управлінні соціального захисту населення на займаній посаді (звільнена у зв`язку із скороченням 21 січня 2021 року) і поширена відповідачкою інформація перед свідком ОСОБА_3 або у телефонній розмові з позивачкою жодним чином не вплинула на репутацію ОСОБА_1 та на можливість її перебування на займаній посаді, на сприйняття її особи сторонніми людьми тощо.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», якщо ОСОБА_1 вважала, що поширені відповідачкою оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі була скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення ситуації перед свідком ОСОБА_3 з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку, що фактично і було зроблено позивачкою, що стверджується як її поясненнями, так і поясненнями свідка ОСОБА_3 .

В ході судового розгляду також не доведено, що відповідачка ОСОБА_2 висловлювала свою суб`єктивну думку щодо можливого працевлаштування позивачки після скорочення та про виконання її посадових обов`язків іншими працівниками в період відпустки чи тимчасової непрацездатності в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію.

Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову та покладення на ОСОБА_2 обов`язку відшкодувати позивачці моральну шкоду.

ОСОБА_1 з 18 січня 2021 року має ІІ групу інвалідності, довічно, що стверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ № 020682 (а.с.14), тому у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позову та, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 89, 141, 263, 265, 273, 279 ЦПК України, ст. 277 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про визнання протиправними дій щодо поширення іншій особі недостовірної інформації про те, що ОСОБА_1 пропонували роботу в Центрі надання адміністративних послуг, від якої вона відмовилась з причин відсутності окремого кабінету та що за час відпусток і тимчасової непрацездатності у 2019 році посадові обов`язки ОСОБА_1 виконували інші працівники управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради; про визнання такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною, і такою, що порочить особисті немайнові права ОСОБА_1 та ганьбить її честь і гідність інформацію, поширену громадянкою ОСОБА_2 іншій особі про те, що ОСОБА_1 пропонували роботу в Центрі надання адміністративних послуг, від якої вона відмовилась з причин відсутності окремого кабінету та що за час відпусток і тимчасової непрацездатності у 2019 році посадові обов`язки ОСОБА_1 виконували інші працівники управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради; про зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену іншій особі про ОСОБА_1 щодо її роботи, у таки й же спосіб, у який вона була поширена, та про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 25000 грн моральної шкоди, завданої розповсюдженням недостовірної інформації про неї іншій особі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів.

Головуючий суддя Зеленська В.І.