Справа № 309/3138/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 січня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2021 року у складі судді Довжанина М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича, Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування арешту з карткових рахунків та зобов`язання вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Хустського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г., АТ «Державний ощадний банк України», в якому просила скасувати арешт, накладений на картковий рахунок НОМЕР_1 (пенсійний) та картковий рахунок НОМЕР_2 (зарплатний) та зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» розблокувати вказані карткові рахунки.

Позов обґрунтовує тим, що постановою приватного виконавця про арешт коштів боржника від 16.04.2020 року було накладено арешт на грошові кошти боржника, в тому числі на банківські рахунки, на які зараховується заробітна плата та пенсія позивачки.

14.05.2020 року постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звернено стягнення на доходи позивачки у розмірі 20% із заробітної плати у Боронявській сільській раді та 20 % із пенсії у ПФУ у м. Хуст.

Постановою про арешт коштів боржника від 16.04.2020 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та / або звернення стягнення на які заборонено законом, та коштів , які надходять як соціальні виплати, пенсія, стипендія, заробітна плата, що належать боржнику.

Фактично приватний виконавець у постанові про арешт коштів боржника зазначив на які рахунки не слід накладати арешт. Однак, банком накладено арешт та заблоковано її зарплатний та пенсійний карткові рахунки.

Накладення арешту на карткові рахунки, на які проводиться перерахування заробітної плати та пенсії, призвело до їх блокування, що повністю унеможливило отримання позивачкою заробітної плати та пенсії. Тобто її фактично позбавлено можливості користуватися та отримувати заробітну плату і пенсію.

Такі дії банку вважає незаконними, оскільки її залишено без засобів до існування.

Вона зверталась до відповідачів з вимогою про зняття арешту із зазначених вище рахунків, але отримала відмову у задоволенні її звернення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано арешт, накладений на картковий рахунок НОМЕР_1 (пенсійний) та картковий рахунок НОМЕР_2 (зарплатний) та зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» розблокувати вказані карткові рахунки.

Стягнуто солідарно з приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича та АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 860,80 (вісімсот шістдесят) гривень 80 копійок судових витрат

Ухвалою Хустського районного суду від 25 серпня 2021 року заяву АТ «Державний ощадний банк України» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати заочне рішення та ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові в частині позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання АТ «Державний ощадний банк України» розблокувати карткові рахунки, в частині заявленої позовної вимоги ОСОБА_1 щодо скасування арешту карткових рахунків закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що позивачка є боржником у виконавчому провадженні і нею оскаржується накладення арешту як процесуальної дії приватного виконавця з виконання судового рішення, а тому їй необхідно звертатися зі скаргою на дії державного виконавця, а не з новою позовною заявою; відносно заявленої вимоги про зобов`язання АТ «Ощадбанк» розблокувати рахунки, то така вимога є зайво пред`явлена та дублює вимогу щодо зняття арешту, оскільки розблокування операцій по рахункам клієнта відбувається шляхом зняття арешту з рахунків у виконавчому провадженні і обраний спосіб захисту не є ефективним, що є підставою для відмови.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечила апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Відповідач приватний виконавець Пивоваров Ю.Г. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у його відсутності.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. від 16.04.2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61865167 при примусовому виконанні судового наказу №2-н-235/2009, виданого 21.08.2009 року Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з божника, яким є ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» заборгованості 151289,79 грн., було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та коштів, які надходять як соціальні виплати, пенсія, стипендія, заробітна плата, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витратах виконавчого провадження 166638,65 грн.

Відповідно до довідки № 481 від 03.06.2020 року, виданої ТВБВ №10006/0114 філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», відкриті на ім`я ОСОБА_1 рахунки: НОМЕР_1 є пенсійним, НОМЕР_2 є зарплатним.

29.09.2020 року позивачка звернулася з заявою до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г., в якій просила зняти арешт з рахунків, належних їй, що мають спеціальний режим використання та звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (спірні рахунки).

Листом приватного виконавця від 02.10.2020 року за № 2539 позивачці було відмовлено в задоволенні заяви про зняття арешту, яку відповідач обґрунтував тим, що ним у постанові було визначено «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та коштів, які надходять як соціальні виплати, пенсія, стипендія, заробітна плата.» та визначено, що арешт з коштів може бути знятий тільки за рішенням суду.

13.10.2020 року позивачка звернулася до АТ «Державний ощадний банк України», в якій просила в зв`язку з неправомірними діями працівників АТ «Державний ощадний банк України», що призвели до арешту двох її рахунків, що призначені для зарахування заробітної плати та пенсії, зняти арешт з даних рахунків.

21.10.2020 року листом №46-09/3643-69804/2020-00/вих. АТ «Державний ощадний банк України» відмовив позивачці в знятті арешту з рахунків у зв`язку з відсутністю в діях працівників банку порушень та порадив звернутися до приватного виконавця.

Згідно із ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №61865167 щодо примусового виконання судового наказу №2-н-235/2009, виданого 21.08.2009 року Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з неї на користь АКБ «Форум» заборгованості 151289,79 грн., і нею оскаржується накладення арешту приватним виконавцем на її рахунки з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначене узгоджується з правовими висновками висловленими в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

З врахуванням наведеного, провадження у справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 щодо скасування арешту з карткових рахунків підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України., оскільки такі не підлягають розгляду в позовному провадженні.

Позивачем ОСОБА_1 у поданому позові також вказано відповідача АТ «Державний ощадний банк України» та заявлено до нього окремі вимоги про зобов`язання розблокувати карткові рахунки, на які приватним виконавцем накладено арешт.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Як зазначено вище боржниця ОСОБА_1 в даному випадку має право звернутися до суду за захистом порушеного права у спосіб оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. У разі задоволення судом скарги на дії виконавця, поданої відповідно до розділу VII ЦПК України, зняття арешту здійснюється в силу прямої дії Закону - ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», і лише невиконання банком даної вимоги Закону, може свідчити про наявність спору між ОСОБА_1 та банком.

Таким чином заявлена позивачем до АТ «Державний ощадний банк України» вимога про зобов`язання розблокувати карткові рахунки є передчасною і не ефективним способом захисту, що є підставою для відмови у задоволені даної вимоги.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, повно та всебічно не дослідив матеріали справи, не дав їм належної правової оцінки і дійшов помилкових висновків про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким провадження у справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 щодо скасування арешту з карткових рахунків підлягає закриттю на підставі п.1ч.1ст. 255 ЦПК України, а у вимозі про зобов`язання розблокувати карткові рахунки слід відмовити з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 377, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 щодо скасування арешту з карткових рахунків закрити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» розблокування карткових рахунків відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 січня 2022 року .

Головуючий:

Судді: