Справа № 947/7828/21
Провадження № 2/947/85/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

представника позивача Донін С.В.

представника відповідача адвоката Кохан А.В.

представника третій особи Варічева Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Вільямса 59-Д», про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги , -

ВСТАНОВИВ:

МЖСТ « ДОМ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 , як споживача комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1 , заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 31.10.2017 по 06.03.2018 року у загальному розмірі 9 636,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надавав відповідні послуги, пов`язані з утриманням будинку та прибудинковою територією та послуг з опалення, до моменту підписання акта прийому-передання будинку 06.03.2018 року, але відповідач як споживач вказаних послуг , отримувала їх і не заперечувала проти якості та кількості послуг, однак не сплачувала, у зв`язку із чим виникла заборгованість за вказаний період у розмірі 1027,37грн. за утримання будинку та прибудинкової території та 4781,34 грн. в якості оплати за опалення, а також у позивача виникло право на стягнення інфляційних втрат у розмірі 1154,76 грн., 3% річних у розмірі 541,63 грн., у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, і пеню у сумі 2131,79 грн., за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Відповідач . заперечуючи проти задоволення позову, зазначала, що з моменту створення у даному багатоквартирному будинку об`єднання співвласників 15.06.2016 року саме ОСББ « Вільямса 59-Д» визначає порядок управління будинком, що підтверджено рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року , яке набрало законної сили 27.06.2017 року, а тому вимоги позивача є незаконними, а крім того вони не підтверджені доказами виконання даних послуг та наявністю за них у відповідача заборгованості.

Представник третій особи на боці відповідача ОСББ « Вільямса 59-Д», заперечував проти задоволення позову, посилаючись на чисельні рішення різних судів, якими були визнані незаконними дії ОК « МЖСТ ДОМ» щодо не передання будинку на баланс ОСББ, які підтверджують відмову співвласників будинку з 2016 року отримувати житлово-комунальні послуги у кооперативу, та наявність чисельної заборгованості у кооперативу перед контрагентами, що привело до необхідності погашення заборгованості співвласниками.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 , в якому розташована квартира відповідача перебував на обслуговуванні ОК «МЖСТ ДОМ», який за організаційно-правовою формою був обслуговуючим кооперативом та надавав житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного багатоквартирного житлового будинку, відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних Зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу, а також забезпечував утримання вказаного будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529.

Також судом встановлено, що 15 травня 2016 року співвласниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , було прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д".

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 24.01.2019, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» було зареєстровано 22.06.2016 року, ідентифікаційний код юридичної особи: 40587458.

Відповідно до витягу з протоколу №2 від 28.08.2016 року зборів співвласників багатоквартирного будинку, за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , ОСББ «Вільямса 59», співвласниками вказаного багатоквартирного будинку було прийнято рішення про прийняття багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в управління та на баланс ОСББ «Вільямса 59Д».

Згідно з рішенням господарського суду Одеської області від 03.04. 2017 року по справі №916/3484/16, зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати в управління (на баланс) ОСББ «Вільямса 59Д» багатоквартирний, житловий будинок АДРЕСА_1 , разом з технічною документацією. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 року рішення першої інстанції залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017 року рішення першої та другої інстанції по даної справі залишено без змін.

Зазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено що у ОК « МЖСТ ДОМ » починаючи з 22.06.2016 року виник обов`язок у тримісячний строк забезпечити передачу ОСББ « Вільямса 59Д» на баланс об`єднанню будинку АДРЕСА_1 .

30.03.2018 року багатоквартирний житловий будинок ? АДРЕСА_1 кооперативом було передано в управління (з балансу на баланс) ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-К», про що свідчить Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини в управління від 30.03.2018 року.

05.07.2018 року між ОК «МЖСТ ДОМ», як попереднім об`єднанням яке здійснювало обслуговування вищевказаного багатоквартирного будинку, та ОСББ «Вільямса 59Д», був укладений договір про відступлення прав вимоги №17/9/18, за умовами якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги боргів за спожиті житлово-комунальні послуги власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , перелік яких визначений у додатку до даного договору на загальну суму 899115 гривень 91 копійка, а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору у вказаних правовідносинах з власниками (володільцями) цього багатоквартирного будинку.

Вищевказані обставини встановлені рішенням суду від 28.05.2020 року у цивільної справі 947/3415/20 за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ « ДОМ » до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яке набрало законної сили, а тому зазначені обставини, у відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що визнається сторонами а тому не потребує додатковому доказуванню.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якою застрахована врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК) та Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон 1961-IV).

Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положення вказаної норми жодним чином не спростовує факту існування договірних відносин без наявності укладеного у письмовій формі договору. Ст.ст. 20, 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК ).

Такий обов`язок власника встановлений і ст.360 ЦК , згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у втратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК , власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання (ч. 3 ст.12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Як встановлено ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

На виконання ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальним зборами об`єднання.

За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають:1)витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2)витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю вразі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири га/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Предметом розгляду даної справи є вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період 31.10.2017 по 06.03.2018 року з оплати по утриманню будинку та прибудинкової території та оплати за опалення, а також вимоги по стягненню інфляційних витрат та 3% річних у зв`язку із несвоєчасною оплатою зазначених послуг.

Що стосується стягнення оплати за опалення суд приймає до уваги, що кооператив не надавав самостійно послуг по опаленню а діяв лише як сторона договору та повинен був оплатити рахунок виставлений організацією яка таку послугу надала. В даному випадку до суду позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що після передання будинку на баланс об`єднанню співвласників у обслуговуючого кооперативу залишилась заборгованість за отримане опалення та на зазначену заборгованість відповідною організацією, як надавала послуги, позивачу була виставлена інфляційна складова за несвоєчасність розрахунку, а також те, що дана заборгованість позивачем була сплачена.

Суду не доведено обґрунтованість і того, що здійснюючи передання прав вимоги за існуючи борги , кооператив не здійснив передання боргу саме до квартирі відповідачки, не зазначивши факту залишення такого боргу у себе.

Відсутність відповідних доказів, надання яких у відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК покладається саме на позивача, є підставою для відмови у задоволенні вимог яки не доведених належними та допустимими доказами.

Одночасно, суд враховує той факт, що згідно встановлених рішенням господарського суду від 03.04.2017 року по справі №916/3484/16 обставин, яки у відповідності до вимог ч.4 ст. 82ЦПК не потребують додаткового доказування, після реєстрації 22.06.2016 року ОСББ «Вільямса 59Д» у позивача виникло зобов`язання у тримісячний строк здійснити передачу будинку на баланс об`єднання співвласників, та у рішенні суду не було встановлено що у даний перехідний період послуги із утримання будинку та прибудинкової території продовжуються виконуватися кооперативом.

Порушення позивачем зазначених вимог, на думку суду, свідчить про те, що надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території здійснювалось кооперативом в супереч діючого законодавства, на власний розсуд та ризик а тому, не може розцінюватись як належне виконання послуг яки потребують оплаті споживачем.

Суд не приймає в якості належного підтвердження наданих послуг посилання на акт прийому-передання та відсутність письмових заяв відповідача про небажання отримувати послуги від позивача, так як позивач, який отримуючи відповідне рішення суду щодо зобов`язання передати будинок на баланс об`єднанню співвласників протягом трьох місяців тобто до 23.09.2016 року, у подальшому не виконуючи рішення суду тривалий час та не повідомляючи всіх співвласників про продовження надання послуг у перехідний час сам взяв на себе всі ризики, надаючи відповідні послуги.

Визнання недійсності зазначених послуг є підставою як у відмові у стягнення оплати таких послуг так і відмові у стягнення інфляційний втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» ( , місцезнаходження: 65122, м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-Д ) до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д» ( , місцезнаходження: 65122, м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-Д ), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 31.10.2017 по 06.03.2018 року у загальному розмірі 9 636,89 грн.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17.06.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.