Провадження № 2/378/88/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2022 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що 3 грудня 2021 року йому стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження № 67711890 з примусового виконання виконавчого напису № 9987, вчиненого 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., яким стягнуто із нього на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 2150455 в сумі 20407,20 грн. 45 коп. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки в момент його вчинення нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним за рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яке набрало законної сили, тому законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі не існувало; нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача та він вчинений не на оригіналі кредитного договору, а на його копії, що не відповідає вимогам ст. 87 Закону «Про нотаріат» та п. 5.1 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Надана відповідачем нотаріусу паперова копія електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору і не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом безспірності заборгованості, тому нотаріус не міг перевірити достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення копії цього електронного доказу. Відсутність у нього (позивача) електронного підпису дає підстави вважати, що кредитний договір не був підписаний, у зв`язку з чим нотаріус не міг достовірно встановити умови, на яких він був укладений. Він (позивач) не визнає нарахованих комісій, процентів та неустойки, оскільки не погоджував їх розміру, власного екземпляру договору у момент його укладення не отримував. Договір є таким, що не прирівнюється до договорів, укладений у письмовій формі, тому, відповідно до ст. 1055 ЦК України, є нікчемним в силу закону і не створює правових наслідків.

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9987, вчинений 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з нього на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 2150455, а також стягнути сплачені ним судові витрати.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67711890 від 2 грудня 2021 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О. О. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 15 листопада 2021 року № 9987 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 2150455 (а.с. 38-38а).

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2022 року (а.с. 67-70), після усунення позивачем недоліків, відкрито провадження по вказаній справі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2022 року вищевказану справу передано за підсудністю на розгляд до Ставищенського районного суду (а.с. 135-136).

4 липня 2022 року справа надійшла до Ставищенського районного суду.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 5 липня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 144-145).

В судове засідання позивач не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 154), про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» не прибув, про час і місце розгляду справи ТОВ Українські фінансові операції» повідомлене належним чином (а.с. 156), про причини неявки представника суд не повідомили, відзиву на позов до суду не направили; належним чином завірені копії договору про надання кредиту з підписом ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього; докази надання ОСОБА_1 примірників підписаних договорів про надання кредиту, додатків та додаткових угод про зміну умов договору про надання кредиту; докази ознайомлення ОСОБА_1 з іншими документами, які регулюють спірні правовідносини; повідомлення з вимогою про погашення позивачем суми боргу з доказами його направлення і отримання ОСОБА_1 до вчинення виконавчого напису; засвідчену копію виконавчого напису № 9987 від 15.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 2150455 в загальній сумі 20407грн. 20 коп. та усіх документів, поданих нотаріусу для його вчинення, витребувані ухвалою судді від 12 січня 2022 року (а. с. 67-70) до суду не подали.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. не прибув, про час і місце розгляду справи, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином (а.с. 152), направив до суду копії виконавчого напису № 9987 від 12 листопада 2021 року та документів, які стали підставою для його вчинення.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 155), про причини неявки суд не повідомив, направив до суду витребувані ухвалою судді від 12 січня 2022 року належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 67711890 з примусового виконання виконавчого напису № 9987 від 15 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 2150455 в загальній суму 20407 грн. 20 коп. (а.с. 72-107).

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2021 року між ТОВ «Маніфа» та позивачем укладений договір позики № 2150455, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у ТОВ «Маніфа» у власність грошові кошти (позику) в сумі 6600 грн., які зобов`язувався повернути до 18 травня 2021 року (а.с.76-85, 115-118).

15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис за № 9987 про стягнення із ОСОБА_1 , який є боржником за договором № 2150455 від 18 квітня 2021 року, укладеним з ТОВ «Маніфа», правонаступником якого є ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість в сумі 20407,20 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою позики 6600 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою 10507,20 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики 3300 грн. (а.с. 75).

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. на підставі заяви ТОВ «Українські фінансові операції» відкрив виконавче провадження № 67711890 з примусового виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 87-89). В межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 2 грудня 2021 року, про стягнення з боржника основної винагороди від 2 грудня 2021 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 грудня 2021 року (а.с. 91-93, 95-97, 100-102). Постановою приватного виконавця від 5 січня 2022 року зупинено вчинення виконавчих дій (а.с. 105-107).

Таким чином, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин.

Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Як випливає з тексту оскаржуваного виконавчого напису, останній, вчинено на підставі п. 2 вищевказаного Переліку, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172. Вказаним розділом під назвою "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» перелік доповнено згідно Постанови КМ України № 662 від 26.11.2014 року.

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З наданих суду приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. копій документів (а.с. 72-107) судом встановлено, що виконавчий напис № 9987, вчинений 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом на підставі заяви про його вчинення, поданої ТОВ «Українські фінансові операції»; договору позики № 2150455 від 18 квітня 2021 року з додатком до нього; виписки із особового рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором № 2150455, в якій зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Українські фінансові операції» за кредитним договором № 2150455 від 18 квітня 2021 року станом на 27 жовтня 2021 року складає 20407,20 грн., з яких: 6600 грн. прострочена заборгованості за сумою позики; 10507,20 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою; 3300 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики; повідомлення ТОВ «Українські фінансові операції» про вимогу достроково повернути кредит та списку № 18431-5-43-30 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, де під № 13 вказаний ОСОБА_1 ..

З документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не можливо встановити чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Матеріали справи документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис не містять відомостей про отримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Тоді як неотримання боржником такої вимоги об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Згідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження 61-19494св18) нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Суд критично оцінює поданий приватному нотаріусу список № 18431-5-43-30 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, оскільки з нього неможливо встановити, що ОСОБА_1 було відправлено рекомендованим повідомленням саме повідомлення про вимогу достроково повернути кредит.

Суд критично оцінює та не бере до уваги надану суду приватним нотаріусом копію виконавчого напису № 9987 від 12 листопада 2021 року, оскільки він не доводить факт вчинення виконавчого напису, який оскаржує позивач.

Позивач у поданому ним позові заперечує проти нарахованих стягувачем сум, які не були погоджені у письмовій формі і взагалі не були доведені до його відома, отже неузгодженим залишається питання визначення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, в порушення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» приватний нотаріус Золотих О.О. не пересвідчився у безспірності та наявності підстав вимагати суму заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 листопада 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогіча правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у чинному законодавстві України були відсутні підстави для його вчинення, на яку послався як на підставу для вчинення виконавчого напису у самому виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., тому вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн., з яких 908 грн. судовий збір за подання позовної заяви, 454 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, слід стягнути на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» (стягувача за оспорюваним виконавчим написом).

Керуючись ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 211, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9987, вчинений 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход