Справа № 158/1572/19 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/981/22 Категорія: 10 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л. Я.,

секретар Трикош Н.І.,

за участю представника позивача Мисковця О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», Державного реєстратора комунального підприємства «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним іпотечного застереження про позасудове врегулювання спору, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2022 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Альфа-Банк» (перейменовано у АТ «Сенс-Банк», рішення Загальних зборів акціонерів від 12 серпня 2022 року) 27 липня 2022 року звернувся в суд із заявою про поворот виконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року. Заява мотивована тим, що у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора КП «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради про визнання недійсним іпотечного застереження про позасудове врегулювання спору в пункті 4.5.3 договору іпотеки, визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, ухвалено визнати недійсним іпотечне застереження про позасудове врегулювання спору, викладене в пункті 4.5.3 договору іпотеки від 25 травня 2007 року, який укладений між ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Кульбицькою І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 809. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради Чернюк О. О. від 01 березня 2019 року індексний номер 45774637, від 14 березня 2019 року індексний номер 45961527.

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Альфа Банк» задоволено частково. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року в частині задоволення позову щодо визнання недійсним іпотечного застереження про позасудове врегулювання спору, викладене в пункті 4.5.3 договору іпотеки від 25 травня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк», скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» задоволено. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовлено.

На даний час існує дисбаланс в частині визнаних рішенням суду та наявних (зареєстрованих) речових прав АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк») як відповідача на нерухоме майно, адже згідно постанови Верховного Суду від 04 серпня 2021 року скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які послугували підставою реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодавцем, однак не вирішено питання про чинність рішення державного реєстратора, припинення та відновлення відповідних речових прав (права власності). Для відновлення прав відповідача як іпотекодержателя, з метою відновлення в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно права власності АТ «Альфа-Банк» на предмет іпотеки, необхідним є отримання судового рішення про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності за іпотекодавцем та визнання (поновлення/зміна) права власності за іпотекодержателем (АТ «Альфа-Банк») на предмет іпотеки.

Просив здійснити поворот виконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року у справі №158/1572/19 шляхом припинення права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 218) та земельну ділянку за цією ж адресою кадастровий номер :01:001:0202 (реєстраційний номер об`єкту 218) та визнання права власності за АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк») на житловий будинок за адресою житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 218) та земельну ділянку за цією ж адресою кадастровий номер :01:001:0202 (реєстраційний номер об`єкту 218).

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2022 року заяву відповідача АТ «Альфа-Банк» задоволено. Постановлено здійснити поворот виконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року у справі № 158/1572/19 шляхом припинення права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 218) та земельну ділянку за цією ж адресою кадастровий номер :01:001:0202 (реєстраційний номер об`єкту 218) та визнання права власності за АТ «Альфа-Банк» на житловий будинок за адресою житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 218) та земельну ділянку за цією ж адресою кадастровий номер :01:001:0202 (реєстраційний номер об`єкту 218).

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про поворот виконання рішення відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні су першої інстанції, обставинам справи та порушенні норм матеріального та процесуального права. Верховний Суд, виходячи з предмета спору, не приймав рішення про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку як того просить заявник АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк»), а тому задоволення вимог заявника судом першої інстанції в частині визнання права власності необґрунтовані. Оскільки в постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року не визнано речові права АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк»), як правонаступником АТ «Украсоцбанк», на вказане нерухоме майно, то задоволення вимог заявника є необгрунтованим та таким, що здійснено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача АТ «Сенс-Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній просив відмовити в її задоволенні з огляду на те, що відновити запис про право власності за попереднім власником немає технічної можливості, оскільки такий запис міститься в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, який перестав функціонувати з 01 січня 2013 року, а замість нього впроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, де запис про право власності на спірне майно за попереднім власником може бути внесено тільки на підставі рішення суду про припинення за іпотекодавцем та визнання за АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк») права власності на відповідне майно. Реєстрація права власності за іпотекодавцем у реєстрі прав власності, яке було вчинене за рішенням суду, що в подальшому було скасоване, позбавляє АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк») належного йому майна, тобто фактично відновити положення, яке існувало до винесення рішення суду, яке в подальшому було скасовано. В матеріалах справи містяться докази неможливості самостійного відновлення положення, що існувало на момент звернення з відповідною заявою до суду. Станом на сьогодні позивач незаконно володіє спірним майном на підставі рішення суду, яке скасоване.

У відповіді представника позивача ОСОБА_3 на відзив АТ «Сенс-Банк» зазначено, що відповідач не обґрунтовував необхідність повороту виконання рішення порушенням його прав під час виконання рішення через процедури, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Невиконання рішення заявник обґрунтовує лише відмовою державного реєстратора здійснити реєстрацію речового права. Верховний Суд, не дивлячись нас касування рішень судів попередніх інстанцій, не вирішив питання про поворот виконання рішення, а у своїй постанові не прийняв рішення про визнання права власності на спірне майно за АТ «Альфа-Банк» (нині - АТ «Сенс-Банк»), тому визнання права власності за цієї особою ухвалою суду є незаконним. Ухвала про поворот виконання рішення не може змінювати рішення суду, ухвалене по суті спору.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мисковець О.Ю. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнання його нечинним), він відмовляє в позові повністю (п.3). Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він відмовляє в позові повністю (п.3).

Відповідно до ч.9 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч.ч.1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Ураховуючи наведене, а також положення ст.ст. 444-446 ЦПК України, поворот виконання рішення необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання у подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.

З матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним іпотечне застереження про позасудове врегулювання спору, викладене в пункті 4.5.3 договору іпотеки від 25 травня 2007 року, який укладений між ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Кульбицькою І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 809. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради Чернюк О. О. від 01 березня 2019 року індексний номер 45774637, від 14 березня 2019 року індексний номер 45961527.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 лютого 2020 року заяву АТ «Альфа Банк» про перегляд заочного рішення від 29 серпня 2019 року у цій справі залишено без задоволення.

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Альфа Банк» задоволено частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року в частині задоволення позову щодо визнання недійсним іпотечного застереження про позасудове врегулювання спору, викладене в пункті 4.5.3 договору іпотеки від 25 травня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк», скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» задоволено. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовлено.

Заявник АТ «Альфа-Банк» звернувся до державного реєстратора з заявою від 26 жовтня 2021 року про відновлення права власності АТ «Альфа-Банк» на іпотечне майно. Рішенням державного реєстратора №61294487 від 02 листопада 2021 року відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Подані документи не дають змоги встановити набуття права власності АТ «Альфа-Банк» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30 травня 2019 року за № 168585075, встановлено набуття прав іпотекодержателя АТ «Укрсоцбанк» на спірне майно, а саме житловий будинок з надвірною будівлею та земельну ділянку, записи про право власності №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , де як власника зазначено АТ «Укрсоцбанк», підстава виникнення записів рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 березня 2019 року індексний номер 45961527 та від 01 березня 2019 року індексний номер 45774637, реєстратор Чернюк О. О., КП «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради Волинської області.

Із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 липня 2022 року встановлено, що право власності на нерухоме майно (№218) - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день формування інформації не зареєстровано. При цьому згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суб`єктом обтяження за договором іпотеки від 18 жовтня 2006 року (додатковий договір від 15 жовтня 2010 року) залишається «власник, ОСОБА_2 ».

Проаналізувавши встановлені обставин справи та надавши їм належну правову оцінку, колегія суддів констатує про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про поворот виконання рішення.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що припинення права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно (р.н. 218) - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яке остання набула на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 28 вересня 2006 року, виданого виконкомом Прилуцької сільської ради та визнання права власності на спірне майно за заявником, по суті є ухваленням нового судового рішення за самостійними позовними вимогами.

Таким чином, за наявності чинного правовстановлюючого документа та за відсутності заявлених вимог про визнання недійсним чи про скасування зазначеного правовстановлюючого документа, суд першої інстанції не міг застосовувати поворот виконання рішення суду у спосіб припинення права власності на вищевказане нерухоме майно.

Відповідно до приписів абз.2 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 17 лютого 2021 у справі № 918/158/20, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, саме по собі припинення права власності не є ефективним способом захисту без вирішення питання про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції суперечить приписам абз.2 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 17.02.2021 у справі № 918/158/20.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що вимога про визнання права власності належить до способів захисту, визначених ч.2 ст.16 ЦК України, а тому має розглядатися як самостійна позовна вимога, а не в порядку вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в «Узагальненнях про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 01 липня 2015 року та від 25 вересня 2015 року №8 визначено, що поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема, право на житло, тому поворот виконання рішення шляхом припинення права власності та подальшого його визнання за іншою особою може бути розглянуто лише у позовному провадженні.

У цій справі предметом спору було визнання недійсним певного пункту договору іпотеки та скасування рішення державного реєстратора, тобто розглядався немайновий спір.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що правові підстави для застосування повороту виконання рішення відсутні, а тому ухвалу суду першої інстанції належить скасувати як незаконну та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви відповідача про поворот виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, п.п.1,3,4 ч.1 ст. 376, 381-384 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2022 року в цій справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» про поворот виконання рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді