П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Фазикош Г.В. і Собослоя Г.Г., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 квітня 2022 року (у складі судді Шумило Н.Б.) про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням і виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Розман С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у листопаді 2021 р. Просив усунути позивачам перешкоди у користування належною їм на праві власності квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням у цій квартирі та його виселення без надання іншого житлового приміщення.

24 березня 2022 р. від сторони відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі № 308/992/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. (а.с.210-211).

На обґрунтування клопотання указали, що результат розгляду справи про поділ майна подружжя буде безпосередньо впливати на розгляд цієї справи. Відповідач проживає у спірній добудові, через що у випадку визнання за ним права власності на Ѕ частини спірної прибудови за адресою: АДРЕСА_2 , спір про усунення перешкод у користуванні власністю і виселення відповідача втратить свою актуальність.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15 квітня 2022 р. клопотання сторони відповідача задоволено: зупинено провадження у справі № 308/15542/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням і виселення - до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 308/992/22.

Адвокат Розман С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що предметом спору в цій цивільній справі є усунення перешкод у користуванні власністю і виселення із квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а предметом спору в цивільній справі про поділ майна подружжя є визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ частину не введеної в експлуатацію добудови до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, мова йде про два зовсім різні об`єкти нерухомості, а питання виселення ОСОБА_4 із квартири жодним чином не впливає на визнання за ним права власності на добудову до квартири.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Овсепян К.А. в інтересах ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відтак, ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Судом першої інстанції констатовано, що аналізуючи предмет спірних правовідносин між сторонами у вказаних справах та враховуючи, що вирішення спору про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням і виселення залежить від вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, а також те, що обставини, які будуть встановлені в межах цивільної справи № 308/992/22, та прийняте судове рішення матимуть значення для правильного вирішення спору в справі 308/15542/21, то провадження у справі належить зупинити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За приписами ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів із дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Як видно з матеріалів справи, предметом позову цивільної справи № 308/15542/21 є усунення перешкод позивачам у користуванні їм на праві власності квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням у цій квартирі та виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення.

Предметом позову цивільної справи № 308/992/22 є визнання добудови за адресою: АДРЕСА_2 , спільним сумісним майном подружжя і визнання за ОСОБА_4 і ОСОБА_3 право власності по Ѕ частині добудови за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, вказав, що обставини, встановлені в цивільній справі про поділ майна подружжя, будуть мати значення для правильного вирішення цієї цивільної справи.

Колегія суддів погоджується із таким висновком, оскільки предмет спірних правовідносин, а саме - квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є спільним у цих двох цивільних справах.

Апеляційній довід про те, що в двох цивільних справах мова йде про різні об`єкти нерухомого майна, не заслуговує на увагу.

Так, позивачі у цій цивільній справі просять виселити відповідача з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , звертаючись до суду з позовом, просить визнати спільним сумісним майном подружжя і поділити добудову, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Наразі немає можливості встановити чи ці два об`єкти нерухомого майна є самостійними об`єктами, які існують незалежно один від одного, чи добудова є одним цілим із квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має такий технічний опис: будівництво прибудови «А» та надбудови мансарди ведеться згідно з рішенням № 89 від 27.02.2008 р. і проектом, погодженим головним архітектором м. Ужгород від 07.07.2008 р. Після закінчення будівництва - підлягає здачі в експлуатацію (а.с.14), тобто надбудова в реєстрі права власності до введення її в експлуатацію характеризується як складова частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Убачається, що ці спори є взаємопов`язаними, і вирішення спору про поділ майна подружжя, прямо впливає на вирішення цього цивільного спору стосовно виселення відповідача із житлового приміщення. Доводи апеляційної скарги вказаних тверджень не спростовують.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 квітня 2022 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4. Повне судове рішення складено 02.06.2022 р.

Судді: