ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м.Суми

Справа №577/3230/21

Номер провадження 22-ц/816/509/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана його представником адвокатом Яковенком Євгеном Миколайовичем,

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2021 року у складі судді Буток Т.А., ухваленого в м. Конотоп Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року, яке постановою Сумського апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишено без змін, визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Нова Пошта» №152-к від 12 серпня 2019 року про його звільнення з посади начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми Національної дирекції на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, та поновлено на посаді. Наказом ТОВ «Нова пошта» від 21 лютого 2020 року рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконано.

Починаючи з 21 лютого 2020 року він приступив до виконання своїх трудових обов`язків, що підтверджується звітами про виконану роботу від 10 березня 2020 року, від 27 березня 2020 року та від 22 квітня 2020 року. Проте, листом від 11 березня 2020 року відповідач повідомив його про відсутність на роботі, невиконання ним трудових обов`язків та попередив про можливість подальшого звільнення. Згодом його було повідомлено про те, що його не допущено до виконання ним трудових обов`язків.

Оскільки з моменту поновлення на роботі він не отримав виплат по заробітній платі, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із невиплати заробітної плати за період з 21 лютого 2020 року по сьогоднішній день.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яковенко Є.М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яком позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач не мав фіксованого місця роботи, так як характер виконуваної ним роботи передбачав переміщення між відділеннями товариства, а також організацію роботи цих відділень, укладення договорів з контрагентами. Вказує і на те, що відповідачем не спростовано факт виконання позивачем трудових обов`язків начальника представництва в м. Конотоп філії м. Суми.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року, яке постановою Сумського апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишено без зміни, скасовано наказ ТОВ Нова Пошта» №152-к від 12 серпня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 , начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми Національної дирекції та поновлено ОСОБА_1 на посаді (а.с. 7, 9-11).

Наказом ТОВ «Нова Пошта» від 21 лютого 2020 року скасовано наказ №152-К від 12 серпня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника представництва м. Конотоп (а.с. 70).

11 березня 2020 року та 08 травня 2020 року ТОВ «Нова Пошта» на адресу ОСОБА_1 були надіслані листи, в яких просили з`явитися до ТОВ, надати трудові книжку для внесення запису про поновлення на роботі та письмові пояснення щодо відсутності на роботі, з долученням документів, що підтверджують поважність причин такої відсутності (а.с. 57-58, 62-63).

На підтвердження відсутності ОСОБА_1 на роботі у період з 21 лютого 2020 року по 30 вересня 2020 року, ТОВ «Нова пошта» були надані акти, складені менеджером територіальним ОСОБА_2 , керівником відділення ОСОБА_3 та начальником зміни ДЕПО ОСОБА_4 (а.с. 75-90).

Крім того, керівник відділення №1 м. Конотоп мережа відділень №2 (Конотоп, Шостка) філія м. Суми Ляшкевич О.О., начальник зміни ДЕПО №1 (Конотоп) Ловейко В.В., менеджер територіальний мережі відділень №1 (Конотоп, Шостка) філія м. Суми Александров О.О. надали пояснювальні записки на ім`я директора ТОВ «Нова Пошта», в яких вони повідомили, що в період з 21 лютого 2020 року по 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, безпосередньо обов`язки начальника представництва він не виконував, у виробничих процесах не приймав участь, на території Нової Пошти та у відділенні з`являвся лише як клієнт (а.с. 72, 73, 74).

Згідно акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №СМ 8771/184/АВ від 03 липня 2020 року, управлінням Держпраці в Сумській області не виявлено порушень в діях Сумської філії ТОВ «Нова Пошта» вимог законодавства про працю у зв`язку не нарахуванням заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 104-108).

Наказом директора ТОВ «Нова Пошта» від 04 листопада 2020 року за №211-К «З особового складу» звільнено ОСОБА_1 начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми з 04 листопада 2020 року за прогул без поважних причин, згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 71).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частиною 1 статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто, заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Системний аналіз статей 21, 94, 233 КЗпП України дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.

За таких обставин, з урахуванням положень статей 77, 81 ЦПК України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав.

Для вирішення питання щодо заборгованості по заробітній платі позивачу необхідно довести факт виконання ним своїх трудових обов`язків після поновлення його 21 лютого 2020 року на посаді начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми.

З огляду на ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 77, 81 ЦПК України).

Як обґрунтовано вказував суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що він з 21 лютого 2020 року приступив до виконання покладених на нього трудових обов`язків начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми Національної дирекції.

У своє чергу, факт відсутності позивача на робочому місці з 21 лютого 2020 року по день його звільнення 04 листопада 2020 року та не виконання ним посадових обов`язків підтверджується пояснювальними записками та актами про відсутність на роботі.

Крім того, під час проведення інспекційного відвідування інспектором праці Чернишовою О.В. Сумської філії ТОВ «Нова Пошта» було вставлено, що ОСОБА_1 з часу поновлення на посаді начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми Національної дирекції ТОВ «Нова Пошта» - 21 лютого 2020 року був відсутній на робочому місці, відповідно роботу не виконував.

Складені ОСОБА_1 звіти від 10 березня 2020 року, 27 березня 2020 року та 22 квітня 2020 року та копія додаткової угоди №1 до договору оренди нежитлових приміщень №О01-08/17-7 без дати та підпису орендаря не є належними, допустимим та достатніми доказами, які спростовують встановлений факт відсутності позивача на робочому місці з 21 лютого 2020 року, що в подальшому стало підставою для звільнення позивача 04 листопада 2020 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_2 , так як вони не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами та суперечать власноручно написаною свідком пояснювальною запискою.

Таким чином враховуючи те, що доказів на підтвердження фактичного виконання позивачем своїх посадових обов`язків після поновлення його на посаді начальника представництва м. Конотоп філії м. Суми матеріали справи не містять, тому відсутні правові підстави для нарахування та виплати йому відповідачем заробітної плати.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана його представником адвокатом Яковенком Євгеном Миколайовичем, залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

Т. А. Левченко