РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 568/434/22

Провадження № 22-ц/4815/1301/22

Провадження № 22-ц/4815/1302/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Вейтас І.В.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року, ухвалене у складі судді Сільман А.О., повне судове рішення складено 30 серпня 2022 року, та на додаткове рішення цього ж суду від 06 вересня 2022 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко» звернулось до cуду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 14 січня 2020 року сталась дружньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу ГАЗ Г6-ОТА-4.2, р.н. НОМЕР_2 , який належитьТовариству з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко».

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Внаслідок ДТП пошкоджено (знищено) належний ТОВ «Радивилівмолоко» автомобіль ГАЗ Г6-ОТА-4.2 д.н.з НОМЕР_2 , вартість якого на час ДТП становила 207332,73 гривень, що спричинило позивачу матеріальну шкоду у вказаній сумі. При цьому вартість металобрухту (залишки) становить 20150 гривень.

Крім того, внаслідок ДТП у зв`язку з пошкодженням автомобіля втрачено молоко ємністю 3635 н/кг, яке транспортувалось на цьому автомобілі, на загальну суму 45638,48 гривень.

Позивач вказує, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»», яка за наслідками настання страхового випадку виплатила йому страхове відшкодування в межах страхового ліміту в сумі 100 000 гривень (з яких 90 000 гривень на рахунок ТОВ «Радивилівмолоко» та 10 000 гривень плата страховій компанії за пришвидшення страхової виплати).

Проте страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, через що позивач просив стягнути з ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 133 821,21 гривень, з яких: 87182,73 гривень - до повної вартості пошкодженого автомобіля на момент ДТП, 1000 гривень - франшиза та 45638,48 гривень - вартість молока.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Радивилівмолоко» 133821,21 гривень матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 2481 гривень судового збору.

Додатковим рішення цього ж суду від 06 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Радивилівмолоко» 8500 гривень витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, ОСОБА_1 не оспорює свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, вимоги позивача доведено належними та допустими доказами.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, взявши до уваги надані стороною докази понесення витрат, та проаналізувавши акт прийому-передачі надання послуг від 30.08.2022 року частково задовольнив заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в сумі 10500 гривень, стягнувши з відповідача 8500 гривень.

З апеляційною скаргою на вказані рішення суду першої інстанції звернулась ОСОБА_1 . Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було допущено ряд процесуальних порушень під час розгляду даної справи. Так, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги докази, надані позивачем 21 липня 2022 року, з порушенням строків їх подання; безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про виклик та допит свідка - водія автомобілю ГАЗ Г6-ОТА-4.2 д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який пояснив би суду, що після ДТП працівниками ТОВ «Радивилівмолоко», які виїхали на місце події проводилася відкачка молока, яке знаходилось в цистерні автомобіля. Також вказує, що суд безпідставно розглянув справу у її відсутність.

Оспорюючи додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу, ОСОБА_1 вказує, що суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення позивачем витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній справі не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Судом не враховано обставини справи (ціна позову, тривалість справи тощо).

ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього ж суду про стягнення витрат на правову допомогу, ухвалити нове судове рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Радивилівмолоко» заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає її доводи безпідставними і просить рішення суду та додаткове рішення залишити без змін, як такі, що постановлені з повним дотриманням матеріального та процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 січня 2020 року о 13-30 годині на аавтодорозі Київ-Чоп 406км+90м. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на нерегульованому перехресті не надала переваги в русі автомобілю ГАЗ Г6-ОТА-4.2 д.н.з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області від 07 квітня 2020 року закрито кримінальне провадження за фактом ДТП, що мале місце 14 січня 2020 року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що автомобіль Daewoo Lanos, р.н. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Автомобіль ГАЗ Г6-ОТА-4.2, р.н. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ТОВ «Радивилівмолоко», на час ДТП ним керував водій ОСОБА_2 , який перебував з товариством у трудових відносинах.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в НАСК «Оранта» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № АМ 9674215 від 05 лютого 2019 року, предметом якого був автомобіль відповідача Daewoo Lanos, р.н. НОМЕР_1 . Згідно договору, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100000 гривень, франшиза - 1000 гривень.

Згідно автотоварознавчого дослідження № ВК 3247 ВА 2 від 04 березня 2020 року про оцінку транспортного засобу ГАЗ Г6-ОТА-4.2, проведеним ТОВ «Гарант - Асістант», неможливо відновлення транспортного засобу відповідно до технічних вимог виробника. Матеріальний збиток автомобіля складає 207332,73 гривень, що становить його вартість на час ДТП, вартість металобрухту (залишки після ДТП) - 20150 гривень.

Дослідження складено на підставі протоколу (акту) огляду пошкодженого транспортного засобу - автомобіля ГАЗ від 03.02.2020 року, в якому вказані пошкодження автомобіля.

Згідно розрахунку страхового відшкодування НАСК «Оранта», розмір матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу ГАЗ становить 207332,73 гривень, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на час ДТП; вартість залишків знищеного транспортного засобу становить 20150 гривень.

31 березня 2020 року між ПАТ "НАСК "Оранта" та ТОВ "Радивилівмолоко" укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до якої, сторони з метою врегулювання страхового випадку (ДТП), що мала місце 14 січня 2020 року за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9475215 від 05 лютого 2019 року, встановили загальну суму страхового відшкодування, яка сплачується страховиком за страховою подією внаслідок, що складає 90 000 гривень.

НАСК «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування в межах страхового ліміту в сумі 90 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №16880 від 03 квітня 2020 року.

З листа НАС «Оранта» від 21 липня 2022 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження, неможливо відновити транспортний засіб до вимог виробника. Розрахунок щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу ГАЗ Г6, р.н. НОМЕР_2 в результаті ДТП від 14 січня 2020 року не складався, оскільки транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до товарно-транспортної накладної від 14 січня 2020 року водій ТОВ «Радивилівмолоко» ОСОБА_2 прийняв від ПСП «Україна» молоко масою 3635 н/кг на загальну суму 45638,48 гривень.

З акту підтвердження втрати молока від 14 січня 2020 року, підписаного комісією ТОВ «Радивилівмолоко», вбачається, що внаслідок ДТП, яке трапилось 14 січня 2020 року на автодорозі Київ-Чоп, здійснено перекидання автомобіля ГАЗ з цистерною, внаслідок чого молоко ємністю 3635 н/кг на суму 45638,48 гривень повністю вилито на узбіччя дороги, є непридатним до використання.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню у даній справі.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів до виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду, ТОВ «Родивилівмолоко» разом з поданням позовної заяви подало суду докази відповідно до додатку вказаному в позові.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 05 липня 2022 року.

Ухвалою від 05 липня 2022 року, відкладаючи розгляд справи в зв`язку з неявкою сторін до судового засідання, суд першої інстанції, керуючись положеннями частини 7 статті 81 ЦПК України запропонував позивачу надати через канцелярію суду: звіт про оцінку транспортного засобу ГАЗ Г-6-ОТА-4.2, р.н. НОМЕР_2 , із зазначенням вартості відновлювального ремонту автомобіля, ринкової вартості автомобіля без врахування аварійних пошкоджень на момент ДТП та вартості знищеного автомобіля; докази втрати молока в об`ємі 3635 (н/кг); докази на підтвердження права власності на транспортний засіб ГАЗ Г-6-ОТА-4.2, р.н. НОМЕР_2 .

Вказану ухвалу суду сторони отримали ( ОСОБА_1 11 липня 2022 року), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с.26, 27)

25 липня 2022 року долучило до матеріалів справи вказані судом документи.

26 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду справи, призначеної на 26 липня 2022 року та надання додаткового строку на подачу відзиву. Заява мотивована тим, що вона має малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , і тому не має можливості самостійно бути присутньою на судових засіданнях, 19 липня 2022 року нею укладено договір про надання правової допомоги, але адвокат до 05 серпня 2022 року знаходиться у щорічній відпустці. Просила відкласти судове засідання та надати додатковий строк для подання відзиву до 15 серпня 2022 року.

Крім того, 26 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявами про розгляд справи у судовому засідання за участю сторін та про виклик та допит свідків - водія транспортного засобу ГАЗ Г-6-ОТА-4.2, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та працівників МЧС, які виїжджали на місце події і яким відомі обставини щодо кількості молока, яке транспортувалось молоковозом. Імена, місце проживання працівників МЧС відповідач в заяві не вказала.

26 липня 2022 року судове засідання не відбулося, суд ухвалив перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 30 серпня 2022 року.

Вказану ухвалу суду ОСОБА_1 отримала 04.08.2022 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

30 серпня 2022 року належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 30 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про виклик свідків.

30 серпня 2022 року судом за участю в судовому засіданні представника позивача, ухвалено рішення про задоволення позову та проголошено його вступну та резолютивну частини.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, щодо допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права є безпідставними.

Судом двічі відкладалось судове засідання, в зв`язку з неявкою сторін, 26 липня 2022 року судове засідання не відбулося за клопотанням відповідача, судом задоволено клопотання відповідача та ухвалено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачеві додатковий строк для подання відзиву та судове засідання призначено після дати про яку просила відповідач - на 30 серпня 2022 року.

Відповідач не скористалась правом прийняти участь в судовому засіданні, ні безпосередньо (в заяві від 26 липня 2022 року вказувала, що не має можливості самостійно бути присутньою на судових засіданнях), ні через свого представника.

Постановляючи ухвалу 30 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про виклик свідків, суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для всестороннього, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, а тому виклик свідків є недоцільним.

Так, з матеріалів справи слідує, що 14 січня 2020 року ТОВ «Радивилівмолоко» з виїздом комісії на місце ДТП було складено акт підтвердження втрати молокосировини, згідно якого, 14 січня 2020 року було здійснення перекидання автомобіля ГАЗ Г-6-ОТА-4.2 з цистерною, внаслідок чого молоко, яке знаходилось в цистерні автомобіля, ємністю 3635 (н/кг) вартістю 45638,48 гривень було повністю вилито на узбіччя дороги, воно є непридатним до використання і підлягає списання на втрати підприємства.

Вказаний акт підписано також водієм ОСОБА_2 без будь-яких зауважень та застережень.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що відповідачем належними та допустими доказами не спростовано доводи позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно дослідив наявні усправі докази надані сторонами, дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи, що викладені в апеляційній скарзі про порушення судом норм процесуального права не є такими, що передбачені частиною 3 статті 376 ЦПК України та не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність додаткового рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2022 року про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.. 270 цього Кодексу.

Представник позивача в позовній заяві та в судовому засіданні від 30 серпня 2022 року заявив про надання доказів, що підтверджують розмір понесених його довірителем судових витрат в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

01 вересня 2022 року представник ТОВ «Радивилівмолоко звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених за надання професійної правничої допомоги в сумі 10500 гривень.

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги, додаткові угоди до договору, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт прийому-передачі наданих послуг від 30 серпня 2022 року згідно якого адвокатом витрачено 21 годину на надання послуг правової допомоги, вартість послуг становить 10500 гривень та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 30 серпня 2022 року, відповідно до якої Богун Г.О. отримала від ТОВ "Радивилівмолоко" 10500 гривень - підстава Договір про надання правової допомоги від 05 травня 2022 року.

06 вересня 2022 року ОСОБА_1 надала суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Судом першої інстанції повністю досліджено надані позивачем докази щодо понесення судових витрат на отримання правової допомоги, складові акту виконаних робіт на підставі чого суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення вказаних витрат.

Судом надано обґрунтування мотивів, з яких він не приймає заперечення відповідача щодо ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, є аналогічними запереченням наданими суду першої інстанції, на які судом надано відповіді при ухваленні додаткового рішення.

Враховуючи викладене та встановлені у цій справі обставини, правильними є висновки суду першої інстанції по суті заявлених вимог. У мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду міститься обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні усправі докази надані сторонами, дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді Н. М. Ковальчук

С. В. Хилевич