№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9928/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Борисової О.В., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Цуканової Світлани Георгіївни , подану в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Пономаренко Н.В., у цивільній справі № 761/26782/20 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди. Зазначала, що 19 травня 2014 року між нею та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку №8105 та договір банківського вкладу № 05/1417-2014, за умовами якого вона внесла вклад в розмірі 195 000,00 грн. Постановою Правління НБУ від 17 червня 2014 року №365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесений до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 50 про введення з 18 червня 2014 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Старокиївський банк. ОСОБА_2 звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» про виплату гарантованої суми відшкодування, проте отримала відмову у проведенні такої виплати з підстав невключення її до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що у свою чергу, унеможливило виплату гарантованого відшкодування у встановлений законом строк - вересень 2014 року.

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 826/2150/16 було залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо не включення, в тому числі й позивачки до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду Пантіної Л.О. надати до Фонду додаткову інформацію про позивачів, як вкладників ПАТ «Старокиївський банк».

ОСОБА_2 зазначала, що після прийняття Верховним Судом вищевказаної постанови вона не отримала належні їй кошти, а 19 вересня 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив про завершення виплат гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Старокиївський банк», у зв`язку з поданням документів для внесення до ЄДР запису про ліквідацію банку, як юридичної особи. Зазначала, що бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду, якою з 2014 року не виконано зобов`язання по здійсненню їй виплати гарантованого відшкодування коштів, розміщених на її рахунках в банку, їй завдано шкоди, розмір якої нею визначено у розмірі невиплаченого гарантованого відшкодування. Також зазначала, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, викликаних неможливістю протягом тривалого часу користуватися належними їй коштами, та, як наслідок, необхідністю докладати значних зусиль та часу на поновлення порушених прав у судових органах. З урахуванням викладеного, просила стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 195 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн., а також відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 195 000,00 грн.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави 1 950,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Цуканова С.Г. , яка діє в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_2 не доведено неправомірної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нездійснення виплати їй відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Старокиївський банк». Звертає увагу на те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» було прийнято рішення щодо віднесення до нікчемних правочину за договором банківського вкладу, укладеним із ОСОБА_2 на підставі Закону, у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством. Також у Фонду існували певні обмеження щодо виплати позивачці коштів. 20 лютого 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/3185/17 в межах кримінального провадження №0000367 було винесено ухвалу про накладення арешту на грошові кошти та рахунки фізичних осіб вкладників ПАТ «Старокиївський банк», в тому числі і на рахунок ОСОБА_2 . Також до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 вересня 2019 року внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Старокиївський банк» як юридичної особи. Відтак, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Старокиївський банк» були припиненими. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку. Відповідно, задоволення вимог ОСОБА_2 поза межами ліквідаційної процедури банку суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також вважає, що даний спір є публічно-правовим і пов`язаний з виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати відшкодування за вкладом за рахунок коштів фонду, а тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2014 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку № 8105 та договір банківського вкладу № 05/1417-2014, за умовами якого банк відкрив вкладнику вкладний рахунок у гривні, а вкладник вніс на цей рахунок грошові кошти у розмірі 195 000,00 грн. на строк до 26 травня 2014 року (т.1, а.с. 23-24).

Згідно з квитанцією від 19 травня 2014 року за № 64217 на депозитний рахунок ОСОБА_2 , відкритий на підставі вищевказаного договору банківського вкладу, зараховані кошти у сумі 195 000,00 грн. (т.1, а.с. 25).

17 червня 2014 року постановою Правління Національного банку України № 365 віднесено ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2014 року № 50 у ПАТ «Старокиївський банк» на період з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» з 18 вересня 2014 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2014 року № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочата процедура ліквідації ПАТ «Старокиївський банк». Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» строком на 1 рік, з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року, призначено Пантіну Л.О.

ОСОБА_2 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» із заявою про виплату їй гарантованої суми за вкладом (т.1, а.с. 26-32).

Листом №12/08-02 від 06 січня 2016 року в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» повідомила ОСОБА_2 , що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 19 травня 2014 року № 05/1417-2014, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (т.1, а.с. 33).

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання протиправним рішення Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання нікчемними договору банківського рахунку та договору банківського вкладу, визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення її до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, та зобов`язання Уповноваженої особи надати до Фонду додаткову інформацію про позивачку щодо здійснення виплати по відшкодуванню вкладу, та зобов`язання Фонду здійснити дії з включення її до Загального реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2016 року у справі № 826/2150/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року, визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» від 29 серпня 2014 року № 61 в частині визнання нікчемним договору банківського рахунку від 19 травня 2014 року № 8105 та договору банківського вкладу від 19 травня 2014 року №05/1417-2014, укладених між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський банк», визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_2 , зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити дії з включення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (т.1, а.с. 95-111, 112-130).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року №752/3185/17 (провадження № 1-кс/752/1273/17) в рамках кримінального провадження №0000367, накладено арешт на грошові кошти, у тому числі на ті, що знаходяться на рахунку ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 826/2150/16 було залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 липня 2016 року в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» щодо невключення позивачки до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду надати до Фонду додаткову інформацію про позивачу, як вкладника ПАТ «Старокиївський банк» (т.1, а.с. 131-188).

Звертаючись до суду з позовом та заявляючи, серед іншого, вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилалася на те, що у зв`язку з протиправною бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиконання постанови Верховного Суду від 22 травня 2019 року вона втратила право вимагати отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом, адже питання скасування арешту грошових коштів на її рахунку, накладеного 20 лютого 2017 року, було вирішено слідчим суддею зі значним порушенням процесуальних строків, а 19 вересня 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб публічного повідомив про завершення виплат гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Старокиївський банк», посилаючись на положення ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до ЄДР запису про ліквідацію банку, як юридичної особи.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , визнавши протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нездійснення виплати ОСОБА_2 відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та стягнув з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 195 000,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не була внесена до реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом, у зв`язку з прийняттям уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» наказу про визнання нікчемним укладеного з нею договору банківського вкладу від 19 травня 2014 року № 05/1417-2014 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, право позивачки на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду поновлено постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 826/2150/16, якою було залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» щодо не включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду надати до Фонду додаткову інформацію про позивачку, як вкладника ПАТ «Старокиївський банк».

Судом встановлено, що вказане судове рішення виконане не було. При цьому Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» як стороні у справі було відомо про постанову Верховного Суду від 22 травня 2019 року. Враховуючи принцип обов`язковості судових рішень, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» була зобов`язана самостійно вчинити дії направлені на її виконання.

Відтак, неотримання ОСОБА_2 гарантованої суми відшкодування за вкладом пов`язане з протиправними діями Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк», що встановлена Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року, та в подальшому бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» по виконанню судового рішення до моменту завершення виплат гарантованих сум вкладникам банку на підставі ч.7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень та пов`язані з цим обмеження, суд першої інстанції обґрунтовано вважав безпідставними, оскільки обов`язок щодо включення позивачки у перелік вкладників виник не із судового рішення, а лише констатований ним та існував до моменту його винесення.

Відповідно до положень ЦК України втрати ОСОБА_2 в зв`язку із неотриманням нею гарантованої суми відшкодування за вкладом є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на її користь майнової шкоди, що дорівнює сумі невиплаченого гарантованого відшкодування за договором банківського вкладу № 05/1417-2014 від 19 травня 2014 року, в розмірі 195 000,00 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про недоведеність протиправної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки такі обставини підтверджуються матеріалами справи. Як встановлено судом, ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом саме внаслідок неправомірних дій та бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк», а не внаслідок власної недбалості.

Є також безпідставними доводи апеляційної скарги, що 25 вересня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Старокиївський банк» як юридичної особи, задоволення вимог ОСОБА_2 поза межами ліквідаційної процедури банку суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до заявлених вимог предметом позову ОСОБА_2 є відшкодування завданої майнової шкоди.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В частині відмови в стягненні з відповідача на користь позивачки моральної шкоди рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Цуканової Світлани Георгіївни , подану в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді