н/п 2/490/405/2022 Справа № 487/6652/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 липня 2022 року м.Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі Савенко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
В вересні 2021 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в якому просить стягувати на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення повноліття дитиною.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 15.08.2015 року, фактично шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні.
Зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх дитини та не надає матеріальної допомоги. Коштів, що вона отримує не вистачає на самостійне забезпечення належного рівень життя та розвитку доньки, відповідач же фізично здоровий, інших утриманців немає, працює офіційно.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.01.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі - справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України).
Позивач до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання повторно не з`явивися в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно позовних вимог суду не надано.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 280-281 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Обставини справи, встановлені судом.
Сторони перебувають у шлюбі з 15 серпня 2015 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як зазначає позивач, на час звернення до суду вони фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо, сімейні обов`язки один до одного не виконують, збереження шлюбу між ними неможливо, донька проживає з матір`ю.
За ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини - наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.
Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 та ч.5 ст.183 СК України визначено, що суд визначає частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Однак з огляду на те, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності доходу з поважних причин, наявності інших утриманців ним суду не надано, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін.
Вирішуючи спір, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною. Суд звертає увагу, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає вважає розумним та справедливим позов задовольнити та визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі ј від частки заробітку (доходу) відповідача.
При цьому суд враховує, що ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років.
У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 16 вересня 2021 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави- щодо позовної вимоги про стягнення алміентів.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76, 81, 89,141, 259, 263, 265, 268, 273, 279, 280-284 , 354, 355 ЦПК України суд,-
Позов задовольнити.
Стягувати на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 16 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути на користь держави з з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Центрального районного суду м.Миколаєва, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко