ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4775/22 Справа № 210/772/22 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/772/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання: Бадалян Н.О.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року, яке ухвалене суддею Чайкіною О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 березня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ковалик М.Ф., звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на отримання ним виробничої травми, що потягло за собою втрату професійної працездатності.

Висновком МСЕК від 05.01.2022 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 70 % за трудовим каліцтвом та визнано особою з інвалідністю другої групи, з 05 січня 2022 року по 01 лютого 2023 року, з наступним переоглядом 01.01.2023 року.

Просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 500,000 00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 300 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 3000,00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про зміну рішення суду, просить зменшити суму стягнення до 150 000,00 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належну оцінку тому, що причиною нещасного випадку є порушення позивачем трудової та виробничої дисципліни.

Вважає, що факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами.

Працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, в процесі виконання будь-яких робіт на підприємстві.

Вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно завищеним, та таким, що не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди»

Вважає, що судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду і задоволенню позовних вимог щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Стаднік Я.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги відповідача та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 12 липня 2021 року по теперішній час працює на підприємстві відповідача гірником очисного забою (підземний) ШУ з підземного видобутку руди.

04.09.2021 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження у вигляді: «обширні рвані рани обох підколінних ділянок з пошкодженням праворуч підколінної артерії, вени, м`язів. Гостра ішемія правої нижньої кінцівки Ш-А-ІІІ-Бет. Травматичний неврит малого гомілкового нерву. Травматичний і гіповолемічний шок III ст. Травма відноситься до тяжкої категорії».

У п. 4 Акту № 45 спеціального розслідування нещасного випадку від 16 листопада 2021 року, що стався з позивачем 04 вересня 2021 року, зазначені обставини, за яких стався нещасний випадок.

Згідно п. 7 вищевказаного Акту зазначено, що після розгляду матеріалів, що були надані комісії із спеціалізованого розслідування, ознайомлення з письмовими поясненнями і протоколами опитування свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку, ескізом місця, де стався нещасний випадок, безпосереднього його огляду членами комісії, також після детального вивчення нещасного випадку, комісія дійшла висновку, що випадок з гірником очисного забою (підземного) шахтоуправління з підземного видобутку руди гірничої департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 , підпадає під вимоги пункту 1, пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійний захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України від 17.04.201І року №337, та є таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с.20).

У п.8 Акту № 45 спеціального розслідування нещасного випадку від 16 листопада 2021 року зазначені особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони ті гігієни праці, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно виписки з протоколу №8 від 03.02.2022 року засідання комісії з питань охорони праці пожежної безпеки Глобального комітету здоров`я та безпеки ПАТ «АрселорМітгал Кривий Ріг» постановлено: відповідно до абзацу 3 пункту 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 року №1105-ІУ» та підпункту 3.3.3 пункту З Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат від 19.07.2018 року №1 встановлено зменшення одноразової допомоги в розмірі 0%.(а.с.22).

Висновком МСЕК від 05.01.2022 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 70 % за трудовим каліцтвом та визнано особою з інвалідністю другої групи, з 05 січня 2022 року по 01 лютого 2023 року, з наступним переоглядом 01.01.2023 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманою ним виробничої травми.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з виробничою травмою позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив професійну працездатність у розмірі 70% та його визнано особою з інвалідністю другої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя.

З Акту № 45 спеціального розслідування нещасного випадку від 16 листопада 2021 року, що стався з ОСОБА_1 вбачається, що причиною нещасного випадку є порушення технологічного процесу та невиконання посадових обов`язків, вимог інструкції з охорони праці.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримання виробничої травми, яка завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини ПАТ «АрселорМітгал Кривий Ріг», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано належну оцінку тому, що причиною нещасного випадку є порушення позивачем трудової та виробничої дисципліни, спростовуються матеріалами справи, а саме Актом № 45 спеціального розслідування нещасного випадку від 16 листопада 2021 року, з якого вбачаються відсутність вини позивача, крім того, нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов`язків, а ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо не доведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманою ним виробничою травмою встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки травми обмежують його життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно завищеним.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з виробничою травмою позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив професійну працездатність у розмірі 70 % та його визнано особою з інвалідністю другої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, вона позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання.

Зокрема, враховуючи характер отриманої травми, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тяжкість наслідків отриманого травмування, наявність фізичних страждань позивача, що в свою чергу викликають моральні страждання, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Тому колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача щодо незгоди з визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди, оскільки він не відповідає засадам розумності, виваженості, справедливості та є необґрунтованим.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 300 000,00 грн. до 190 000,00 грн.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з відповідача на користь держави та зменшує цей розмірі з 3000,00 грн. до 1900,00 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 змінити, зменшивши цей розмір з 300 000,00 гривень до 190 000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року в частині розміру судового збору, стягнутого з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави змінити, зменшивши цей розмір з 3000 гривень 00 копійок до 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: