РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.05.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/876/21

Провадження №2/458/51/2022

Сторони по справі

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

26.10.2021 ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить, змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Турківського районного суду Львівської області від 01.09.2016 у справі №458/616/16-ц, в її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини на 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач сплачував аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 700 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дітей, щомісячно, починаючи із 06.06.2016 і до досягнення дітьми повнолітнього віку. На час подання позовної заяви до суду їх син ОСОБА_5 досяг повноліття. Неповнолітньою є дочка ОСОБА_6 , яка проживає із нею і перебуває на її утриманні. Вважає розмір аліментів, який був визначений за рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01.09.2016 (справа №458/616/16-ц), значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатнім для матеріального утримання дочки, що ставить її у скрутне становище. Зазначила, що їй відомо з неофіційних джерел, що відповідач займається підробітками за кордоном і отримує чималий дохід. Вважає, що матеріальне становище відповідача значно покращилося, а тому беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та дохід відповідача просить про зміну розміру аліментів.

Ухвалою суду від 23.11.2021 у справі відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 27.04.2022 витребувано від Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) довідку про розмір нарахованих, сплачених аліментів з урахуванням проведеної індексації відповідно до закону за період з 01.01.2022 по день видачі такої довідки, згідно з виконавчим листом Турківського районного суду Львівської області №458/616/16-ц, 2/458/207/2016 від 21.11.2016 .

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, за наявними у справі матеріалами, просить позов задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Конверт із поштовим відправленням повернувся до суду повторно із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

19.05.2022 постановлено ухвалу суду за згодою позивачки про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Згідно з рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01.09.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 700 гривень на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дітей, щомісячно, починаючи із 06.06.2016 і до досягнення дітьми повнолітнього віку.

З довідки виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про склад сім`ї від 20.10.2021 №938, вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно із довідки виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 20.10.2021 №939, дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні матері.

Із довідки, виданої Турківським ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 22.10.2021 №10397/18.29-17, по заборгованості по аліментах вбачається, що ОСОБА_1 дійсно отримувала аліменти із ОСОБА_2 за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 в розмірі по 700 гривень щомісяця (нараховані і сплачені аліменти). Заборгованості немає.

Відповідно до листа-повідомлення Турківського ВДВС у Самбірському районі Львівської області ЗМУЮ МЮ (м.Львів) від 17.05.2022 №3833/19.14-33, виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі №458/616/16-ц провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей завершено у відповідності до п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавчий лист повернуто стягувачу.

Позивачка, покликаючись на положення ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, просить суд змінити розмір аліментів, які визначені рішенням суду на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 в справі №6-143цс13 зазначив, що при розгляді позовів, заявлених з підстав, визначених ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі N 565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів, позивачка в позові покликається на зміни в матеріальному стані відповідача, вказуючи, що він займається підробітками за кордоном, за що отримує чималий дохід, однак жодного доказу цього не надала.

Також позивачкою не надано доказів, щодо її скрутного матеріального становища.

При цьому, те, що позивачка є безробітною, не звільняє її від рівного обов`язку щодо утримання дитини, і не може бути аргументом та підставою для збільшення розміру аліментів з відповідача.

Крім того, матеріали справи не містять письмових доказів, що витрати на забезпечення необхідного рівня життєдіяльності дочки сторін перевищують розмір аліментів, які позивачка отримувала на її утримання.

Витрати позивачки на навчання дитини в школі, розвиток та інші потреби не підлягають включенню до оспорюваних аліментних зобов`язань та в розумінні ст.185 СК України є додатковими витратами на дитину, становлячи самостійний предмет спору.

Водночас, обґрунтування позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються за рішенням суду з покликанням на зміну матеріального стану у зв`язку із збільшенням рівня цін та прожиткового мінімуму, збільшенням потреб дитини, не ґрунтуються на вимогах закону, які визначають підстави для зміни розміру аліментів, та не узгоджуються з визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відтак, такі доводи позивачки суд відхиляє як безпідставні.

Водночас, суд встановив, що відповідач сплачував аліменти за рішенням суду від 01.09.2016 ( справа №458/616/16-ц ) у твердій грошовій сумі по 700,00 грн. і заборгованості за період з січня 2021 по вересень 2021 немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з вимогами ч. 1, 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний проводити індексацію розміру розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Ухвалою суду було витребувано з Турківського ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) довідку про розмір нарахованих, та сплачених аліментів за виконанням виконавчого листа №458/616/16-ц з урахуванням проведеної індексації відповідно до закону.

Однак, як видно з листа в.о. начальника Турківського ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 17.05.2022 №3833/19.14-33, такі відомості надати не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження з виконання виконавчого листав №458/616/16-ц завершено 19.10.2022 у відповідності до п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадженя", виконавчий лист повернуто стягувачу та на виконанні в даний час не перебуває.

Щодо вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму, то така не ґрунтується на нормах закону, оскільки, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення та не є підставою для збільшення розміру аліментів, про що зроблено правовий висновок Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 61-51сво18.

Окрім цього, при встановленні такого способу стягнення аліментів, як в твердій грошовій сумі, чинним СК України не передбачено одночасно визначення мінімального розміру аліментів у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму (не менше 50 відсотків).

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши конкретні обставини справи та надавши належну оцінку зібраним доказам, враховуючи те, що позивачкою не доведено, що від дня ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився його матеріальний стан як платника аліментів, погіршилось її матеріальне становище як одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивачки, відповідача чи їх неповнолітньої дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів, тому суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи, що наводить позивачка в обґрунтування та на підтвердження заявлених нею вимог, в розумінні норм матеріального закону, а саме ст. 192 СК України, на думку суду, не є істотними та достатніми для збільшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо судових витрат, то такі в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 );

Повний текст рішення суду складено та підписано 24.05.2022.

Суддя О.І. Кшик