Провадження №2-з/369/65/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа ТОВ «ЛІК ОМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України до подання позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа ТОВ «ЛІК ОМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України до подання позову.

07.12.2022 року головуючим суддею Волчко А.Я. було подано заяву про самовідвід на підставі ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Самовідвід в порядку п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, обґрунтований тим, що суддею Волчко А.Я. раніше розглянуто питання про накладення арешту на спірне майно (предмет спору).

Зокрема, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно у цивільній справі № 369/1730/22, який був скасований за ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2022 року. Також суддею у вищевказаній справі досліджувались обставини, які є предметом спору в даній заяві про забезпечення позову до подання, що може викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості під час розгляду вказаної цивільної справи між тими ж самими сторонами під головуванням судді Волчко А.Я., а також для уникнення формування у стороннього спостерігача сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді та недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду з наведених вище мотивів.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України).

Разом з тим, статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики України неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Разом із тим, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

У справі "Деблед проти Бельгії", Європейський суд вказав, що не можна вважати неупередженим суддю, якщо він раніше мав можливість ознайомитися із справою, її учасниками, скласти свою думку ще до того, як розпочався даний судовий розгляд.

За змістом статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється у порядку, встановленому ст. 33 цього Кодексу.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» від 27.05.2013 року суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що зазначені головуючим суддею обставини можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості в ході розгляду даної цивільної справи, враховуючи, що існують підстави, визначені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, та з метою дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом та запобігання у подальшому сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що вказана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 39, 40, 353, п. 15.4 Перехідних положень ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. - задовольнити.

Передати матеріали цивільної справи № 369/12494/22, провадження №2-з/369/65/22, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа ТОВ «ЛІК ОМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України - для вирішення питання про визначення судді для розгляду справи, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Я. Волчко