Номер провадження: 22-з/813/133/22
Справа № 520/2224/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.07.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про переведення прав покупця, скасування записів та визнання права власності на частки нерухомого майна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Бізнес центр «Шкільний» подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.02.2021 апеляційні скарги ТОВ «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про переведення прав покупця, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на частину нерухомого майна - відмовлено.

10.06.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови про повернення йому коштів у сумі 1 000 000,00 грн, що внесені на депозитний рахунок Київського районного суду м. Одеси, згідно з квитанцією 0.0..1 від 30.01.2019, на суму 295000,00 грн, квитанцією 0.0..1 від 31.01.2019 на суму 290000,00 грн, квитанцією 0.0..1 від 31.01.2019 на суму 285000,00 грн, квитанцією 0.0..1 від 31.01.2019 на суму 130000,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати;

4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що не вирішеним залишилося питання повернення коштів, внесених ним на депозитний рахунок суду, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про переведення прав покупця, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на частину нерухомого майна відмовлено, відтак судом не вирішено про існування права у позивача, тому питання про їх повернення не може бути вирішено у спосіб ухвалення додаткового рішення у справі. Крім того, питання повернення коштів з рахунку передбачає зобов`язання до вчинення дій третіх осіб, що виключається в межах вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, враховуючи відсутність у останніх статусу учасника справи.

Заява про ухвалення додаткового рішення не містить відомостей про те, що відсутній інший спосіб захисту прав, зокрема, відмова у вирішенні питання судом першої інстанції про повернення внесених коштів.

Разом із тим, ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду першої інстанції в порядку правил ч.9ст.444 ЦПК України для вирішення питання щодо повернення коштів.

З огляду на викладене, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складений 20.07.2022.

Головуючий:

Судді: