Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/559/22

Провадження №2/377/257/22

14 грудня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Гаєвої К.Г., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

17 листопада 2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на частину 2 статті 104, частину 3 статті 105, статті 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 119.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 06 вересня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 119. Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою є те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство між ними не ведеться. Позивач з відповідачем спільно не проживають більш ніж 7 років, шлюб носить формальний характер, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Між сторонами досягнуто згоди з приводу виховання їх спільної дитини, суперечок з приводу місця проживання дитини немає. Спірні питання з приводу спільного майна між позивачем та відповідачем відсутні.

Ухвалою судді від 23 листопада 2022 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 грудня 2022 року.

В призначене судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду позивачем була подана заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім цього, позивач в заяві зазначила, що їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 06 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 06 вересня 2003 року одружились у Відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 06 вересня 2003 року зроблено запис за № 119. Після одруження присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 .

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 22 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою є те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство між ними не ведеться. Позивач з відповідачем спільно не проживають більш ніж 7 років, шлюб носить формальний характер, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Між сторонами досягнуто згоди з приводу виховання їх спільної дитини, суперечок з приводу місця проживання дитини немає. Спірні питання з приводу спільного майна між позивачем та відповідачем відсутні.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, дитина сторін син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишається проживати разом з позивачем. Спірні питання з приводу спільного майна між сторонами відсутні.

У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

За правилами статей 141-142 ЦПК України з урахуванням того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 496,20 гривень, від сплати якого звільнена позивач на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 06 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 119.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 14 грудня 2022 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька