Провадження № 2-п/161/97/22
У Х В А Л А

13 грудня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 квітня 2022 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги Акціонерного товариства «Приватбанк» задоволено повністю, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 471200 гривень та судові витрати.

24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що йому не було відомо про розгляд даної справи, про існування судового рішення стало відомо після того, коли отримав на додаток «Дія» відомості про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього щодо виконання вищевказаного рішення суду. Вказує, що в судове засідання не з`явився з об`єктивних причин, так як не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, не погоджується з заявленими позовними вимогами та сумою заборгованості, яку банк просив з нього стягнути. Вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню.

28 листопада 2022 року від представника АК КБ «Приватбанк» найшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якій вказує на безпідставність заяви, та просив відмовити в скасуванні заочного рішення.

09 грудня 2022 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких вказує, що ОСОБА_1 не підписував паспорт споживчого кредиту від 5 грудня 2018 року і не ознайомлювався з умовами обслуговування кредитних карток. Крім того, наголошує, що банк самовільно почав списувати відсотки за користування кредитним лімітом за рахунок тіла кредиту.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у відсутності відповідача, вимоги за заявою та додаткові пояснення підтримує.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, судове засідання призначено на 14 грудня 2021 року. Копію даної ухвали з копією позовної заяви та додатками до неї було направлено відповідачу.

В матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення особисто ОСОБА_1 про судове засідання, яке було призначено на 27 січня 2022 року.

Таким чином, відповідачу було достовірно відомо, що в провадженні Луцького міськрайонного суду перебувала справа за позовними вимогами АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості, та отримавши копію позовної заяви з додатками своїм правом на подання до суду відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальної дії.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також слід відмітити, що в Україні діє система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті "Судова влада" і сторона має усі можливості з отримання інформації про розгляд її справи. Отже, позивач та відповідач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлявся про день та час судового засідання та його представник не з`являвся в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд розглянув справу у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

У відповідності до ст.. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно п.2 ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою 2) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заява про скасування заочного рішення підлягає задоволенню у тому випадку, якщо є вагомі підстави для скасування заочного рішення. Такими у ст. 288 ЦПК України закон називає поважність причин неявки відповідача у судове засідання та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність лише однієї з підстав зазначених у цій статті, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення тільки у загальному порядку встановленому ЦПК України.

Поважність причин неявки відповідача у судове засідання має бути підтверджена відповідними доказами. У числі обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи можуть бути нові докази або посилання на нові обставини, які спростовують факти, які викладені у заочному рішенні і таке інше.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, які суд мав би прийняти за основу, що могло б йому дійти до іншого висновку у цій справі, а не того, який був прийнятий на підставі доводів позивача.

Заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення зводиться до здійснення особистих розрахунків, сумнівів, аналізу позовних вимог та доводів позивача, яким була надана оцінка при ухваленні заочного рішення. При цьому, заява не містить посилань на належні, існуючі на час ухвалення рішення докази, які спростовують попередні, мають істотне значення для правильного вирішення справи і, які могли би бути підставою для безумовного скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.284, 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали 13 грудня 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк