Справа № 302/1474/21
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір`ї справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

21.12.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтувала так.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1999 року. Від шлюбу мають троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Останнім часом спільне життя сторін не склалось, оскільки сторони не можуть знайти взаємопорозуміння між собою, у зв`язку з чим сторони фактично спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом, та не мають взаємних обов`язків та прав одне перед одним. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. За цих підстав позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, та стягнення аліментів на утримання дітей.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення з приводу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

Відповідач ОСОБА_2 04.03.2022 року подав суду заяву про надання строку на примирення терміном шість місяців, оскільки він має намір зберегти сім`ю.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області сторонам по справі було надано термін на примирення строком два місяці. 09.05.2022 провадження в справі відновлено.

Позивачка станом на 19.05.2022 року не подала суду заяву про відмову від позову або залишення її позову без розгляду, закриття провадження тощо.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 20.11.1999 року у Н.Студенівській сільській раді Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 22. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини " ОСОБА_2 ".

Позивачка в позовній заяві зазначила, що спільно у шлюбу з відповідачем не проживає, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Дана обставина відповідачем не заперечена.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та просить не вживати заходів для примирення у шлюбі. З врахуванням позиції позивачки та відповідача, який не подав суду, що за наданий термін на примирення сторони не примирилися, часу протягом якого сторони спільно не проживають, суд вважає за недоцільним повторно вживати заходів для примирення сторін у шлюбі.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі та не подано суду про те, що за наданий термін судом на примирення сторони примирилися.

Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено , що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем позивачка народила трьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги обставини, що позивачка утримує двох неповнолітніх дітей, постійного місця праці не має, та враховуючи те, що відсутні відомості про матеріальний стан відповідача, заперечень щодо заявленного позову ним не подано, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2618 грн. на кожну дитину щомісячно, що дорівнює 100% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави та на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 20.11.1999 між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - відсутній, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) та зареєстрований Нижньостуденівською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області, за актовим записом № 22, - розірвати.

Рішення про розірвання шлюбу, після набрання законної сили направити в Міжгірський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - відсутній, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2618 (дві шістсот вісімнадцять) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.12.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору:

- 908 (дев`ятсот вісім) грн. - у користь ОСОБА_1 ;

- 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. - у користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка