Єдиний унікальний номер 448/259/22
Провадження № 2/448/262/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01.06.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про: стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про: стягнення аліментів на своє утримання, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання,.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та проаналізувавши додані до неї додатки, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 5 та 8 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Також згідно з частиною 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак дана позовна заява не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Так, обґрунтовуючи даний позов, позивач посилається на те, що відповідач працює у ТзОВ «Мостиський хлібокомбінат», а тому може надавати матеріальну допомогу. Проте про докази, які б підтверджували вказані обставини, в позовній заяві не зазначено. Також, зі змісту позовних вимог не можливо встановити інформацію про матеріальне становище сторін (розмір доходів, наявність офіційних джерел доходів, місця роботи), а також матеріальне становище позивача (чи має він власні доходи, чи отримує стипендію), що слід деталізувати із зазначенням доказів, які б підтверджували ці обставини, а у випадку неможливості самостійного надання таких доказів поставити питання їх витребування в порядку ст.84 ЦПК України шляхом заявлення окремого клопотання про витребування доказів.

Крім того, позовні вимоги повинні бути обґрунтовані у відповідності до статті 182 СК України, з зазначенням обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, а саме: докази, що підтверджують матеріальний стан відповідача, стан здоров`я сторін тощо, позивачу необхідно додати до позовної заяви довідку про доходи відповідача.

Також, копії всіх письмових доказів, які додано до заяви про їх відповідність оригіналу, не засвідчено належним чином, відсутні дати засвідчення копій документів.

Позивачу, при подачі письмових доказів необхідно належним чином їх засвідчити в порядку, встановленому частиною 5 статті 95 ЦПК України і пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, що всупереч вимогам закону не здійснено позивачем.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві не конкретизовано статус ОСОБА_2 , зазначеного в позові, як сторона у справі, а саме не зазначено про його статус відповідача.

Незрозумілим є і посилання позивача на відсутність інформації про дані паспорта відповідача « ОСОБА_3 », оскільки позов пред`явлено до гр. ОСОБА_2 .

У зв`язку із наведеним вище, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву позивача ОСОБА_1 , слід залишити без руху, надавши такому можливість усунути зазначені в ухвалі суду недоліки.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позову з його копіями, відповідно до кількості учасників справи та заяву з обґрунтованим спростуванням зазначених недоліків.

При цьому, супровідний лист має містити номер справи і провадження та прізвище і ініціали судді.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про: стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху та роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Юрій БІЛОУС