"31" травня 2022 р. Справа № 363/1336/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною заявою у якій просить, до подання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, завданої пожежею, забезпечити його шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки (кадастровий номер :36:097:1154), що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та знаходиться у садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Новосілківської сільської ради, АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до його подання ОСОБА_1 зазначає, що він має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі в строк, передбачений частиною 4 статті 152 ЦПК України. Вказує, що з 11 липня 2014 року він є власником земельної ділянки площею 0,896 Га (кадастровий номер :36:097:0100), що розташована в садовому товаристві «Риболов», Новосілківської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія Витягу додається). На вказаній земельній ділянці розташований належний йому будинок. 2 січня 2022 року у сусідньому будинку, який належить ОСОБА_2 та розташований на сусідній земельній ділянці площею 0,1045 Га (кадастровий номер :36:097:1154), що також знаходиться в садовому товаристві «Риболов», Новосілківської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, внаслідок короткого замикання електромережі сталася пожежа.

В результаті пожежі була нанесена шкода будинку відповідача. Факт пожежі підтверджується Актом про пожежу від 2 січня 2022 року, складеним комісією у складі співробітників Вишгородського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області та виданою йому Довідкою від 5 січня 2022 року №01-6/1. ОСОБА_1 зазначає, що пожежа сталася внаслідок вини відповідача, та завдала йому значної матеріальної шкоди, яка згідно із Звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного будинку становить 171328,00 гривень.

Станом на сьогодні відповідачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1045 Га (кадастровий номер :36:097:1154), що знаходиться в садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Новосілківської сільської ради, АДРЕСА_1 . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу не належить на праві приватної власності інше майно. Крім того, відповідач особа пенсійного віку, а відомостей про її заощадження чи інші види доходу немає. А тому заявник вважає, що у разі задоволення позову про відшкодування майнової шкоди, завданою пожежею, існує реальна загроза невиконання відповідачем рішення суду, у зв`язку з чим необхідно накласти заборону на відчуження майна відповідача.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до його подання, з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року

№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від

30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Як убачається із долучених до заяви про забезпечення позову довідки Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області від 5 січня 2022 року № 01-6/1 та Акту про пожежу від 2 січня 2022 року ймовірною причина пожежі, що виникла 2 січня

2022 року у приватному дачному будинку за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Новосілки, урочище «Бурилове», С/Т Риболов, є коротке замикання електромережі.

При цьому, відповідно до змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї інших копій документів, предметом спору, для вирішення якого ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі з вини відповідача.

Заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, в той же час, з долучених до заяви про забезпечення позову до його подання доказів неможливо встановити про обставини викладені заявником у поданій заяві та встановити винуватість відповідача у пожежі, яка сталася 2 січня 2022 року. За таких обставин, висновок заявника про можливе вчинення відповідачем дій, спрямованих на унеможливлення виконання судового рішення у даній справі у разі задоволенні позовних вимог, не знайшло свого підтвердження. У заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, а наведені заявником загальні доводи є лише його припущенням.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів його аргументів, при тому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Крім цього, заявником не обґрунтовано співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, що заявлятимуться.

До того ж, в чому полягають незаконні дії відповідача, в який конкретно спосіб сталося порушення прав особи, яка має намір звернутися до суду з позовом, в заяві не визначено.

Також, враховуючи чітко визначені пунктами 110 частини першої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову, заявником обраний спосіб, який не передбачений вказаною нормою процесуального законодавства України.

Аналізуючи викладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих заявником щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог у майбутньому, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до його подання задоволенню не підлягає.

Крім цього, всупереч вимогам пункту 6 частини першої статті 151 ЦПК України заява ОСОБА_1 на містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Керуючись вимогами статтями 149154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач