Справа № 405/5786/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 21/50 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід ОСОБА_4 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складалась з 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За життя 02.02.2009 року дід склав заповіт яким заповів вказану частку будинку позивачці. 06.08.2021 року позивач звернулась до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване. Вказує, що 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані Кіровоградським БТІ за ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 20.02.1974 року № 1-1392, тобто не є самочинним будівництвом, проте акт про ведення в дію відсутній.

За таких обставин просить суд визнати за нею право власності на 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано у державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко Оксани Владиславівни (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1-Б) належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнено ОСОБА_3 від сплати судового збору в сумі 2187,00 грн. за подання даної позовної заяви.

Ухвалою від 26.01.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Завгородня В.В. у судове засідання подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, просила його задовольнити в повному обсязі, розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернута з відміткою «адресат відсутній», тому він вважається повідомленим відповідно до норм п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно заповіту від 02.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Коваленко Г.Г, зареєстрованого в реєстрі за № 17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповів усі його права та обов`язки, та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8,42).

19.10.2013 року позивач уклавши шлюб змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у віці 70 років помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26.10.2015 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського МУЮ (а.с. 29)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 70577 від 31.05.2021 року станом на 01.01.2013 рік реєстрація права власності на право забудовника на 21/50 часток (приватна спільна часткова) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 20.02.1974 року № 1 -1392/Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора. Акт введення в дію відсутній (а.с. 4, 5-6, 43, 44-45).

На звернення позивача з заявами від 16.11.2015 року про прийняття спадщини за заповітом, та від 06.08.2021 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О. винесено постанову № 1476/02-31 від 06.08.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно померлого не було здійснено (а.с.9, 27, 40, 41).

Відповідач ОСОБА_2 25.04.2016 року за вх. № 525 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 (а.с. 28).

Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, тобто з моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об`єкт, яке може бути об`єктом спадкування.

Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Тобто, до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (Лист державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30.07.2012 №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Згідно з п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), листом Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

З цього ж положення вбачається, що рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи той факт, що законодавство, яке було чинним на час побудови ОСОБА_4 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не передбачало обов`язкового введення житлового будинку в експлуатацію, так само як і не пов`язувало виникнення права власності із його реєстрацією, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1% ціни позову, тобто 2187,00 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за заповітом на 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на в дохід держави судовий збір в сумі 2187,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний