Дата документу 17.05.2022 Справа № 554/6882/21
Провадження № 2/554/1068/2022
Рішення

іменем України

17.05.2022 року м. Полтава

Судді Октябрського районного суду міста Полтави Тімошенко Н.В. розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

20.07.2021 року позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилалися на те, що з метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , звернулися до приватного нотаріуса. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2021р., винесеною приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. було відмовлено ОСОБА_1 , яка діє за себе та від імені ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на гараж, що знаходиться в АДРЕСА_1 у звязку з тим, що не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме документ, що підтверджує право власності померлої на вищезазначений гараж.

Ухвалою суду від 21.07.2021р. відкрито провадження у справі, призначено справу на 17.08.2021 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачем ОСОБА_1 , яка діє за себе та від імені ОСОБА_2 подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Батько позивачів ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

16.09.2020р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. було відкрито спадкову справу за № 13/2020.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_2 та гараж № НОМЕР_3 , що знаходиться у АДРЕСА_1 .

18.03.2021р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. від 21.05.2021 року вбачажться, що ОСОБА_1 , яка діє за себе та від імені ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на гараж, що знаходиться в АДРЕСА_1 у звязку з тим, що не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме документ, що підтверджує право власності померлої на вищезазначений гараж.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів у м. Полтава № 593 від 22.10.1985р. «Про будівництво та переоформлення гаражів для зберігання особистого автотранспорту», було дозволено експлуатацію гаражів, встановлених за адресою: АДРЕСА_1 в 1975р., в тому числі, громадянці ОСОБА_3 на підставі дозволу начальника Держжилуправління від 07.05.1973р., клопотання адміністрації Полтавського медстомат інституту та схеми управління головного архітектора, узгодженої з відповідними службами.

Рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної ради у м. Полтава № 38 від 03.02.1998р. «Про оформлення права власності на гаражі», розглянувши заяви громадян та представлені матеріали: на гараж гр. ОСОБА_3 , побудований у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі рішення Октябрського райвиконкому від 22.10.1985 №593 та керуючись ст.15 Закону України « Про власність», було вирішено оформити право власності на гараж, побудований у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 на ім`я гр. ОСОБА_3 .

06.01.1998 року на замовлення ОСОБА_3 КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт на гараж.

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 38 гаража № НОМЕР_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 07.06.2021, виконаного судовим експертом Авдєєвою Н.М., гараж №2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам ДБН в частині об`ємно-планувального рішення та в частині розташування гаража по відношенню до будівель та споруд іншого призначення. Технічний стан гаража № НОМЕР_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - задовільний. По несучій спроможності та умовам експлуатації відповідають стану І, але мають дефекти пошкодження, які можуть понизити довговічність конструктивних елементів будівлі, при цьому необхідні роботи по захисту конструкції. Гараж АДРЕСА_3 є об`єктом завершеного будівництва і придатний для подальшої експлуатації.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Як передбачає статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю заповіту спадкування в даному випадку має здійснюватися за законом.

Питання, що пов`язані зі спадкуванням, чітко регламентовані положеннями Книги шостої ЦК України. Так, згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відтак, факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини після померлої ОСОБА_3 суд вважає доведеними.

Згідно з частинами 1, 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Досліджені матеріали справи підтверджують наявність у позивачів охоронюваного законом інтересу, спрямованого на оформлення майнових прав у порядку спадкування після померлої матері.

Проте, згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачає частина 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За регламентацією частини 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Позивачами не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, що органами місцевого самоврядування виділялася земельна ділянка на будівлю спірного гаража АДРЕСА_3 .

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя не оформила право власності на гараж, земельну ділянку дня будівництва гаражу їй не виліляли, тому в розумінні статей 182, 328, 331 ЦК України правові підставі для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на нерухомість (гараж) у порядку спадкування відсутні.

Відповідно до витягу з протоколу виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15.02.2022 року вбачається, що вищевказаний гараж № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 розташований на території існуючої багатоквартирної малоповерхової житлової забудови, де передбачена проектна реконструкція.

Частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При розгляді справи суд не встановив обставин, що б указували на невизнання або оспорювання майнових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будівельні матеріали, які були використані при будівництві гаражу.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (стаття 13 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України).

За загальним правилом кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 3 статті 12, частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30).

Отже перевіривши факти і обставини, якими сторони , якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, установивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Згідно з частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в позові суд покладає судові витрати на позивачів.

Керуючись статтями 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, пунктами 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП : НОМЕР_4 ;

позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

відповідач: Територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, юридична адреса: 36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Соборності, будинок 36, Код .

Суддя Н.В. Тімошенко