465/7241/22
2-о/465/302/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

07.12.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича, заінтересована особа: Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Діденко Володимир Євгенович звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь, Україна, дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 у батьків: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV Окреме провадження ЦПК України.

Із змісту заяви вбачається, що представник заявників просить суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь, Україна, дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 в м.Севастополь, яке є тимчасово окупованою території України.

На підтвердження викладених у заяві обставин представник заявників надав суду копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.11.2016 року, видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополь Управління запису актів цивільного стану міста Севастополь, довідку про народження №1570 від 01.11.2016 року та обмінну карту № НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

21 квітня 2022 року з метою оперативного реагування на ситуацію в державі, яка зумовлена широкомасштабним вторгненням російської федерації на територію України, а також запровадженням воєнного стану Верховною Радою України був прийняти Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" № 2217-ІХ, яким зокрема були внесені зміни до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Вказаним Законом визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституціїта законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першоюстатті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав (стаття 1 Закону).

Частиною 2 статті 1 вказаного Закону також визначено, що датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Суд не приймає до уваги покликання представника заявників про те, що такі позбавленні можливості зареєструвати народження дитини згідно із законодавством України, так як отримали усне роз`яснення про необхідність звернення до суду із даною заявою, виходячи з такого.

Згідно ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно п.14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України (від 18.10.2000 № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно доЗакону України «Про правовий режим воєнного стану`державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до законодавства України є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи вказані норми Закону, у заявника відсутні перешкоди у зверненні із заявою для проведення державної реєстрації народження дитини до відповідних органів, які здійснюють державну реєстрацію на підставі наявних документів, що підтверджують факт народження.

Крім цього, суд враховує, що до матеріалів заяви не долучено як доказів звернення до компетентних органів України з метою реєстрації народження дитини, так і доказів отримання відмови у проведенні такої реєстрації.

Щодо покликання представника заявників на лист Верховного Суду від 22.04.2021 року, у якому зазначено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положенні чинного законодавства, суд роз`яснює наступне.

Лист Верховного Суду № 987/0/208-21 датований 22.04.2021 року, разом з тим зміни до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якимичастину третю статті 9 доповнено словами «крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану», внесені законом, який набрав чинності 07.05.2022 року.

Таким чином, лист Верховного Суду № 987/0/208-21 від 22.04.2021 містить методичні рекомендації, виходячи з норм діючого на той час законодавства та без урахування відповідних змін у законодавстві станом на день звернення з вказаними заявами.

Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтями 186, 260, 317, 318, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у відкриті провадження у цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича, заінтересована особа: Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Марків Ю.С.