Справа № 404/5812/21
Номер провадження 2/404/1516/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 14 березня 1996 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою.

Позивач зазначає, що починаючи з 2006 року він постійно проживав і проживає за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №1» за № 1130 від 25 червня 2021 року.

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частки вищевказаної квартири. Свідоцтво про право на спадщину за законом отримали позивач та його брат - ОСОБА_4 .

Відповідно до договору дарування від 02 серпня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-219, ОСОБА_4 (брат позивача) подарував йому свою 1/4 частку вищевказаної квартири. При оформленні спадщини дізналися, що приймають в спадщину квартиру не повністю, а лише 1/2 частки, яка належала матері.

Як в подальшому стало відомо, іншим власником квартири був ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований в цій квартирі з 14 березня 1996 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Це був співмешканець матері, вони не знаходилися в зареєстрованому шлюбі, тому не міг подумати, що він може бути власником. Мати про це нічого не розповідала.

Позивач зазначає, що з моменту смерті ОСОБА_2 ніяких спадкоємців з його боку не було, ніхто не вступав у спадщину і жодним іншим чином не заявляли про себе. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, виданим 1996 року, ОСОБА_3 була єдиним власником вказаної квартири. І вони з братом завжди вважали, що матір є єдиним власником. З 2006 року, з моменту постійного проживання позивача у вказаній квартирі, він користувався квартирою в повному обсязі без будь-яких обмежень.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

27 вересня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що оскільки після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини ніхто спадщину не прийняв, то відповідно до ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства перейшло до держави.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 липня 2018 року, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями майна ОСОБА_3 , 1937 р.н. є її сини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина на яку в указаних частинах видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири під номером АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування від 02 серпня 2018 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 1/4 частку вищевказаної квартири.

Відповідно до довідки № 484 від 09 березня 2021 року, виданої КП «ЖЕО №1», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 14 березня 1996 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 одна.

Відповідно до довідки виданої ОКП «КООБТІ», номер 47393 від 20 червня 2018 року, за архівними даними реєстрових книг, за станом до 01 січня 2013 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - ціле (приватна спільна часткова сумісна), свідоцтво про право власності на житло від 10 червня 1996 року № НОМЕР_1 , Кіровоградська міська рада народних депутатів. Реєстрова книга № 83, запис № 20142.

Як вбачається з свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки №0641 від 01 квітня 2021 року виданої КП «ЖЕО №1», ОСОБА_2 , 1936 р.н. проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 14 березня 1996 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день смерті разом з ним проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 , 1937 р.н.

Відповідно до довідки №1130 від 25 червня 2021 року виданої КП «ЖЕО №1», ОСОБА_1 , 1961 р.н. проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 2006 року по теперішній час. Відповідно до звіту про оцінку від 05 травня 2021 року, ринкова вартість житлової квартири, розташованої в АДРЕСА_2 становить 220 100 грн.

Згідно до листа Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нотаріальної контори спадкоємці не звертались. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на 1/2 частку вказаної вище квартири.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

З підстав набувальної давності може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що при вирішенні спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне:

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

- відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності;

- у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та не звернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною обрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

У постанові від 06.06.2018 року по справі № 703/6177/15-ц Верховний Суд висловив аналогічну правову позицію про те, що добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

В даному випадку власник 1/2 частки квартири відомий ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не відмовлявся від свого права власності на належне йому майно, а тому підстав для застосування до даних правовідносин положень ст. 344 ЦК України немає.

Окрім того, слід зазначити що володілець є добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що ця річ належить іншій особі.

Зі змісту позовної заяви, заявлених позовних вимог та матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачу відомо, що частина квартири належить ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що відкритість і безперервність користування позивачем майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами ст.344 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача

Керуючись ст. ст. 10,12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 41.

Повний текст судового рішення складено 06.12.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда