ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року справа №720/1408/22

провадження №22-ц/822/855/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Тодоряк Г.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко Віталій Олександрович на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2022 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Вівчар Г.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просив розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 06 вересня 2011 року у виконкомі сільради с.Подвірна Новоселицького району за актовий запис №12.

В ході судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти розірвання шлюбу та заявила клопотання про надання їм з чоловіком терміну для примирення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2022 року, сторонам надано строк для примирення строком в шість місяців та зупинено провадження по справі до 04 квітня 2023 року.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що на даній стадії судового процесу не здобуто належних та допустимих доказів того що шлюб не можливо зберегти, позивач не з`являється в судове засідання з неповажних для суду причин, а регулювання сімейних відносин здійснюється з метою зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союз конкретних осіб, тому справи про розірвання шлюбу, як правило, повинні розглядатися з участю обох сторін, а обставини зазначені представником позивача не доведені належними та допустимими доказами, а тому суд дійшов висновку про необхідність надати сторонам строк на примирення шість місяців.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко В.О. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко В.О. у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сторони не проживають з 2020 року, позивач проживає з іншою жінкою і про це відомо відповідачу. Вважає, що з серпня по жовтень 2022 року у відповідачки було достатньо часу на примирення, однак жодних заходів до примирення вона не вживала. Вважає, що питання надання сторонам строку на примирення було вирішено в судовому засіданні ще 30 серпня 2022 року, а ЦПК України не містять норми, за якими суд має правові підстави надавати сторонам декілька раз строк на примирення чи продовжувати цей термін на примирення. Крім цього, якщо 30 серпня 2022 року надано сторонам термін на примирення, який не може перевищувати шість місяців, то цей термін закінчується в січні 2023 року, а не в квітні 2023 року. Вказує, що відповідачка бажає затягнути судовий розгляд справи, а не бажає примиритися.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вказала, що суд першої інстанції правомірно врахував її заперечення щодо розірвання шлюбу, вважає що ухвала суду першої інстанції є законною, та обґрунтованою. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу від 04 жовтня 2022 року без змін.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, у даній справі оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, то справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Надаючи сторонам строк для примирення, суд першої інстанції виходив з вимог, визначених ч.1 ст.111 СК України, та вважав необхідним надати строк для примирення з метою збереження сім`ї.

Водночас суд першої інстанції керувався правилами п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, за якими суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про звернення ОСОБА_2 з заявою про надання строку для примирення, і судом встановлено, що на даній стадії судового процесу не здобуто належних та допустимих доказів того, що шлюб не можливо зберегти, а регулювання сімейних відносин здійснюється з метою зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союз конкретних осіб, обставини зазначені представником позивача не доведені належними та допустимими доказами, а тому суд дійшов висновку про необхідність надати сторонам строк на примирення шість місяців та зупинив провадження у справі до квітня 2023 року.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 06 вересня 2011 року у виконкомі сільради с.Подвірна Новоселицького району за актовий запис №12.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками трьох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Стаття 211 ЦПК України передбачає, що одним із завдань розгляду справи по суті визначається сприяння примиренню сторін.

У ч.7 ст.240 ЦПК України вказується на можливість суду зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, а згідно з п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонами у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Тобто, у відповідності до п.4 ст.251 ЦПК України надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення є обов`язковою підставою зупинення провадження у справі.

З положень ст. 251 ЦПК України випливає, що в разі не зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення, суд допустить порушення норм процесуального права, незалежно від обставин справи, оскільки зазначена норма передбачає безумовне обов`язкове зупинення провадження у справі.

Конкретний строк для примирення визначає суд.

Ухвала суду в частині надання строку для примирення, згідно вимог ст.353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тому не згода відповідача з ухвалою в цій частині, може бути включена в апеляційну скаргу на рішення суду, якщо він буде з ним не згідний.

Стаття 111 СК України передбачає, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечитиме моральним засадам суспільства.

При цьому, необхідно зазначити, що під заходами щодо примирення розуміється строк для примирення подружжя. Основна ціль примирення подружжя - збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі надання сторонам спору строку на примирення, на підставі письмової заяви або усного клопотання безпосередньо під час проведення судового засідання. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Максимальний строк для примирення подружжя не має перевищувати 6 місяців.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

Аналізуючи зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко В.О. на ухвалу суду про зупинення провадження у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що на цій підставі оскаржується ухвала в частині призначеного подружжю строку для примирення, апелянт фактично не погоджується з наданням судом першої інстанції шестимісячного строку для примирення.

Слід зазначити, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з цих підстав лише в тих випадках, якщо судом першої інстанції буде надано строк для примирення, що перевищуватиме шість місяців.

Оскаржуваною ухвалою подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано строк для примирення шість місяців, який не перевищує шестимісячний строк, передбачений законом, а відтак з цих підстав оскаржувана ухвала не може бути визнана незаконною і не може бути скасована судом.

І оскільки надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення відповідно до п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про надання сторонам строку для примирення, та зупиняючи при цьому провадження у даній цивільній справі до закінчення строку для примирення, виходив із приписів вищезазначених норм права, які регламентують дані правовідносини. Враховуючи той факт, що у сторін є троє малолітніх дітей, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою збереження шлюбу, та в інтересах дітей сторонам необхідно надати строк на примирення, на термін, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу. Незгода з цим позивача про яку вказує його представник в апеляційній скарзі за наявності клопотання іншого з подружжя, який бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції тих обставин, що позивач живе з іншою жінкою, що виключає подальше існування шлюбних відносин, до уваги не приймаються з огляду на те, що такі обставини будуть предметом дослідження судом першої інстанції при розгляді справи по суті та не впливають на обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, що обумовлено відсутністю згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу.

Крім цього, апеляційний суд вважає не обґрунтованими доводи апелянта про те, що 30 серпня 2022 року сторонам вже надавався строк на примирення, оскільки в матеріалах справи відсутня ухвала від 30.08.2022 року про надання сторонам строку для примирення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко Віталій Олександрович на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2022 року, залишити без задовольнити.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2022 року, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: А.І.Владичан

І.Н.Лисак