Справа № 369/1224/22
Провадження №2/369/3400/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в :

12.07.2022 року головуючим суддею у справі Дубас Т.В. було заявлено собі самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, у зв`язку з тим, що суддею Дубас Тетяною Володимирівною було розглянуто справу №369/2546/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений самовідвід підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на вимогах ст. 36, 39, 40 ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу суддів.

Так, суддею Дубас Т.В. було ухвалено рішення по цивільній справі №369/2546/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді; суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу; до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя; незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Зазначені обставини викликають сумнів в об`єктивності, неупередженості і безсторонності судді та є підставою для відводу (самовідводу) судді.

Суд, приходить до висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення, оскільки є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності, неупередженості і безсторонності судді та є підставою для відводу (самовідводу) судді.

Таким чином згідно ст. 40 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити заяву про самовідвід, оскільки наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи викладено та керуючись ст.ст. 36-40, ст.252 ЦПК України, -

постановив :

Заяву судді Дубас Т.В. про самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Передати дану справу для повторного розподілу між суддями Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку, передбаченому ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Дубас