Справа № 149/2145/22
Провадження №4-с/149/1/22
"06" вересня 2022 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Павлюк О. О.,
при секретарі Олійник І. С.,
за участю представника боржника: адвоката Пинзаря І. В.
приватного виконавця Гунько В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику скаргу представника боржника - адвоката Пинзаря І. В. на рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича у виконавчому провадженні у справі №149/696/20 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів, -
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває скарга представника боржника - адвоката Пинзаря І. В. на рішення та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича у виконавчому провадженні у справі №149/696/20 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів.
Скарга мотивована тим, що приватним виконавцем були відкриті виконавчі провадження № 69636699, 69637893, 69637205 за виконавчими листами Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.10.2022, однак суми, які підлягають стяненню у постановах про відкриття виконавчого провадження та у самих виконавчих листах відрізняються. Крім того, рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області на підставі якого видавались вказані виконавчі листи було змінене постановою Вінницького апеляційного суду від від 14.09.2021 та в подальшому змінено постановою Верховного суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.04.2022. За таких обставин скаржник просить визнати вищевказані постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними та скасувати їх, а виконавчі листи повернути стягувачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".
В судовому засіданні скаржник - адвокат Пинзар І. В. скаргу підтримав та просив задовольнити її з урахуванням уточнених вимог.
Приватний виконавець Гунько В. В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та пояснив, що від стягувача надійшла заява про стягнення з ОСОБА_1 саме таких сум, які зазначені у виконавчому провадженні.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, їх неявка не пеершкоджає розгляду скарги.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Постановою приватного виконавця Гунька В. В. від 12.08.2022 (копія на а.с. 7-8) відкрито виконавче провадження № 69636699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 149/696/20 від 07.10.2021, боргу у сумі 500000 грн.
Постановою приватного виконавця Гунька В. В. від 12.08.2022 (копія на а.с. 9-10) відкрито виконавче провадження № 69637893 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 149/696/20 від 07.10.2021, судового збору у сумі 5096, 69 грн.
Постановою приватного виконавця Гунька В. В. від 12.08.2022 (копія на а.с. 11-12) відкрито виконавче провадження № 69637205 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 149/696/20 від 07.10.2021, 3% річних за прострочення боргу в сумі 9780 грн. 82 коп.
Постановою приватного виконавця Гунька В. В. від 12.08.2022 (копія на а.с.5-6) виконавчі провадження № 69636699, 69637205, 69637893 об`єднано у зведене виконаче провадження № 69638195.
Згідно виконавчого листа № 149/696/20 від 07.10.2021 (копія на а.с. 26-27) , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму судового збору в розмірі 5098 грн.
Згідно виконавчого листа № 149/696/20 від 07.10.2021 (копія на а.с. 28-29) , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто проценти за прострочення боргу в сумі 9800 грн.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (копія на а.с. 30-39) від 14.04.2022 рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 частково залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 500000 грн. та 3% річних за прострочення боргу в сумі 9780, 82 грн.
В частині судових витрат рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області скасовано та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 5096, 69 грн.
12.08.2022 від ОСОБА_2 приватному виконавцю Гуньку В. В. надійшли заяви про прийняття на примусове виконання виконавчих листів у сраві № 149/969/20 від 07.10.2022 з врахуванням змін внесених постановою Верховного Суду від 14.04.2022 (копії на а.с. 54, 55, 56).
В судовому засіданні приватний виконавець Гунько В. В. повідомив, що копії Постановою Верховного суду від 14.04.2022 року стягувач йому не надавав. Однак не зміг вказати на норму закону, яка дозволяє приватному виконавцю самостійно визначати розмір коштів (боргу), що підлягає примусовому стягненню, відмінному від того, що зазначений у виконавчому документі.
За змістом ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Як вбачається зі змісту виконавчих листів у справі №149/696/20, що додані до скарги, вони містять усі необхідні реквізити, в тому числі відомості про дату набрання судовим рішенням законної сили. В ході судового розгляду не встановлено визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в порядку ст. 432 ЦПК України, в тому числі за заявою боржника. Водночас згідно з приписами ст. 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають. Суд звертає увагу, що рішення судів першої і апеляційної інстанції в даній справі частково залишалися без змін, змінювалися і скасовувалися в частині протягом усього судового розгляду, однак частково рішення Хмільницького міськрайонного суду від 07.05.2021 залишено без змін також за наслідками касаційного перегляду.
Вирішуючи питання щодо заявлених вимог в частині зобов`язання приватного виконавця повернути виконавчі документи стягувачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", суд керується таким.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як убачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Р(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Суд не може підміняти державного виконавця, приймати замість нього рішення, давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції такого суб`єкта, оскільки такі дії виходять за межі визначених суду повноважень законодавцем.
Крім того, згідно з пунктом 20 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.
Приписи п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", на які посилається скаржник, стосуються випадку, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. При цьому суд не може підміняти собою рішення приватного виконавця та втручатися у його виключну компетенцію. Обов`язок вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії покладений саме на виконавця статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження". Відтак вимоги про зобов`язання приватного виконавця Гунька В. В. прийняти саме рішення, передбачене п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону, не відповідає повноваженням суду.
Водночас, зважаючи на встановлення обґрунтованості скарги, суд вбачає підстави для визнаня оскаржуваних рішень неправомірними і зобов`язує приватного виконавця згідно з приписами ст. 451 ЦПК України усунути порушення (поновити порушене право заявника) з урахуванням усіх встановлених в ході судового розгляду обставин.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 215, 447, 451 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2022 у виконавчому провадженні №69636699 неправомірною.
Визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2022 у виконавчому провадженні №69637893 неправомірною.
Визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2022 у виконавчому провадженні №69637205 неправомірною.
Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гунька Вадима Вікторовича в межах компетенції повторно розглянути заяви стягувача про примусове виконання рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 у справі №149/696/20 з урахуванням обставин, встановлених у цій ухвалі.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст ухвали складено 08.09.2022 року.
Суддя Павлюк О. О.