УХВАЛА

Іменем України

20.07.2022 Справа №607/9074/22 Провадження № 2-з/607/97/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики. Ціна позову 58000 грн.

Одночасно з пред`явленням даного позову позивач подала заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що даний позов є позовом майнового характеру. При цьому відповідачі ухиляються від виконання боргових зобов`язань перед позивачем, відтак остання вважає, що є необхідним вжиття заходів забезпечення позову. За таких підстав відповідно до ст. 150 ЦПК України позивач просить: 1) накласти арешт та заборонити відчужувати ОСОБА_2 земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: с/р Литвинівська Підгаєцього району Тернопільської області, кадастровий номер :01:002:0003, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) накласти арешт та заборонити відчужувати ОСОБА_3 2/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи позивача, викладені у заяві, та дослідивши додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим в порушення вказаних вище вимог закону у заяві про забезпечення позову не зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, в обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач надала копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 154525895 від 30.01.2019, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0003, яка знаходиться за адресою: с/р Литвинівська Підгаєцього району Тернопільської області.

Крім цього, позивачем надано копію інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278266537 від 06.10.2021, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 2/5 квартири загальною площею 58,4 кв. м, житловою площею 41,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим зазначені вище документи не підтверджують належність вказаного майна відповідачам станом на день звернення з заявою про забезпечення позову до суду та не дають підстав беззаперечно стверджувати, що на даний час таке майно не вибуло з володіння відповідачів та не було відчужене іншим особам, враховуючи те, що інформація з відповідних реєстрів була отримана 30.01.2019 та 06.10.2021.

Також відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Так, звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач зазначає, що ціна позову становить 58000 грн. Відтак при вирішенні питання про обрання заходу забезпечення позову з метою недопущення порушення прав і законних інтересів відповідачів суду необхідно врахувати, що вартість майна, відносно якого можуть бути застосовані заходи забезпечення позову, має бути співмірною з ціною такого позову, тобто не перевищувати 58000 грн.

Разом з тим до заяви про забезпечення позову не додані докази, які б підтверджували вартість майна, про обтяження якого просить позивач. Указане позбавляє суд можливості встановити співмірність застосування заходів забезпечення позову відповідно до заявлених позовних вимог з метою недопущення порушення прав і законних інтересів відповідачів.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких підстав суд доходить висновку, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а відтак наявні підстави для її повернення заявнику.

При цьому суд зазначає, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 149-154, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська