Єдиний унікальний номер 725/5287/22
Номер провадження 2/725/732/22
09.11.2022 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Федіної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості, -
У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 28.10.2021 року між кредитною спілкою та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 001/2819 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідно до якого Кредитна спілка «Буковина» надала їй кредит у сумі 18 000 грн. строком на 12 фактичних місяців від дати надання кредиту в обмін на зобов`язання позичальника сплатити у встановлені строки процентів у розмірі 45% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування і періодичної сплати рівних часток основної суми кредиту, які розраховуються шляхом ділення загальної суми наданого кредиту на кількість періодів користування кредитом. Також, договором передбачено сплату штрафу у розмірі 20 % від суми кредиту у випадку не виконання обов`язків визначених у п. 5.13 договору.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним договором 28.10.2021 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 005/2534 відповідно до якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. У разі невиконання умов кредитного договору поручитель відповідає перед кредитодавцем всім належним йому майном за зобов`язаннями боржника у повному обсязі, який включає суму основного боргу, суму процентів за весь час користування кредитом, пеню за несвоєчасне надходження (прострочення) повністю або частково планового платежу, а також збитки завдані кредитодавцю невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Відповідальність поручителя перед кредитодавцем наступає з дня несплати позичальником кредиту відповідно до умов кредитного договору, через три дні після несплати процентів за користування кредитом та у зв`язку з невиконанням інших зобов`язань у строки та на умовах передбачених кредитним договором.
У зв`язку з порушенням зобов`язання позивачем на адресу відповідачів були направленні відповідні письмові вимоги про усунення порушень, натоміть такі вимоги залишились без належного реагування, що зумовило звернення до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Справа слухалась у відсутності відповідачів, які не з`явились в судове засідання незважаючи на те, що вважаються належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи за реєстрованим місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомили і не подавали відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили та не направили відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачів, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно видаткової квитанції від 28.10.2021 року кредитна спілка свої зобов`язання за договором виконала та надала позичальнику обумовлену договором суму кредиту (а/с 13).
Таким чином, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 виникли кредитно-договірні відносини.
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до п. 3.1 договору про споживчий кредит плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 45 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом (починаючи з дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення) і підлягають сплаті не пізніше 24-го числа поточного місяця, за повний календарний місяць.
Пунктом 7.5. з кредитного договору передбачено, що позичальник, який не виконав інший із зазначених у п. 5.1. цього договору обов`язків, окрім обов`язків встановлених п. 5.1.3. цього договору, має сплатити штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту, одержаної позичальником за цим договором.
Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Так, судом встановлено, що 28.10.2022 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №005/2534 відповідно до п. 2.1 якого поручитель поручається перед кредитодавцем, в обсязі та на умовах встановлених договором про споживчий кредит №001/2819 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 жовтня 2021 року, укладеного між кредитодавцем та ОСОБА_1 , за належне виконання боржником обов`язків (зобов`язань), що виникають із кредитного договору, відповідно до умов якого боржник отримав кредит в сумі 18 000,00 грн. строком на 12 місяців, та зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені умовами кредитного договору (а/с 11).
З метою усунення порушень за основним зобов`язанням позивач на адресу відповідачів направляв відповідні письмові вимоги, на які останні належним чином не відреагували та заборгованість не погасили (а/с 14-17).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Отже, цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань у вигляді штрафу повинні нести в повному об`ємі відповідачі.
Таким чином, з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягають стягненню відсотки відповідно до умов кредитного договору за вказаний вище період.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536,541, 543, 546, 549, 550, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна