Справа №333/615/22
Провадження №2-о/333/65/22
рішення

Іменем України

10 червня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/615/22 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі. Заява мотивована тим, що у 22.08.2021 року він звернувся до Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку.

Однак, листом від 12.11.2021 року у призначенні пенсії було відмовлено з тих підстав, що до відповідного трудового стажу не вистачає років. Так, не було зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки в ній по батькові зазначено як « ОСОБА_3 », проте як в паспорті « ОСОБА_4 ».

Саме ці підстави стали причиною звернення до суду із зазначеною заявою.

Заявник і його представник у судовому засіданні заяву підтримали повністю з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

У судовому засіданні було досліджено трудову книжку серії НОМЕР_1 , дата заповнення 14 серпня 1978 року, згідно з якою по-батькові заявника визначено як « ОСОБА_3 » (російська мова) (а.с.7-14).

У паспорті заявника його по-батькові зазначено на російській мові як « ОСОБА_4 » (а.с.15-17).

Згідно відповіді Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби в Запорізькій області паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15.12.1998 року на ім`я « ОСОБА_1 » на підставі паспорта зразка 1974 року серії НОМЕР_3 , виданого Комунасрьким РВВС м.Запоріжжя від 19.07.1978 року, у зв`язку із загальним обміном на імя « ОСОБА_5 » (ром. мова) (а.с.19).

В Свідоцтві про народження по-батькові заявника визначено як « ОСОБА_3 » (російська мова).

В Свідоцтві про визнання в Україні іноземного документа про освіту від 08.10.2018 року зазначено, що диплом про середню професійну освіту (дублікат) виданий 20.04.2018 року на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 12 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п.2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці наявне визначення по-батькові заявника згідно паспорту ОСОБА_1 зразка 1974 року, де його по-батькові вказано як « ОСОБА_3 » (рос.мова), що є відмінним від визначення по-батькові у паспорті ОСОБА_1 , отриманого ним у 1998 році.

Згідно ч.3 ст.48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, мету встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заявника.

Керуючись ст.ст. 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області (, м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, 10), задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКПОП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 14 серпня 1978 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14 червня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков