Справа № 595/1910/21
Провадження № 2/595/79/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_3 та третьої особи органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився її правнук ОСОБА_4 . Його батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . ОСОБА_3 є її онукою. Мати онуки ОСОБА_6 померла в 2009 році. Коли ОСОБА_4 виповнилось три роки, мати його покинула. З тих пір вона здійснює догляд за малолітнім правнуком ОСОБА_4 . Відповідачка декілька разів навідувалась до дитини, однак останні два роки ОСОБА_3 не з`являється, її місце перебування та проживання невідомі. Відповідачка впродовж тривалого періоду часу (більше двох років) вихованням дитини не займається, ніякої матеріальної допомоги не надає.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених в позові, просив позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 .

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила суд справу розглядати у її відсутності.

Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого записано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

Із довідки №182 від 11.10.2021 року, виданої Бучацькою міською радою Тернопільської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 ;

Відповідно до довідки №41 Ліщанецького дошкільного навчального закладу (дитячий садок) ОСОБА_3 протягом року не з`являлася в дитячий садок та не брала участь у вихованні сина ОСОБА_4 ;

Згідно довідки №52, виданої директором Ліщанецької гімназії Бучацької міської ради, ОСОБА_4 навчається у першому класі Ліщанецької гімназії;

Із акту обстеження житлових умов від 16.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 доглядає і опікується за правнуком ОСОБА_4 , мати якого ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дитини;

Із довідки від 08.04.2021 року, виданої лікуючим лікарем ОСОБА_9 , малолітній ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку в дитячого психіатра з діагнозом: « Розлад психологічного розвитку із зниженням пізнавально-мнестичної діяльності. Синдром емоційно-волевої нестійкості з вираженими поведінковими реакціями»;

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бучацької міської ради від 27 січня 2022 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 . Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 25 серпня 2021 року розпорядженням голови Бучацької міської ради №160-од ОСОБА_4 взято на облік, як дитину, яка залишились без батьківського піклування та тимчасово влаштовано в сім`ю прабабусі ОСОБА_2 . Відповідно до акту опитування сусідів від 11.08.2021 року, довідки з дошкільного навчального закладу, який відвідував малолітній ОСОБА_4 , мати не виконує жодних обов`язків щодо виховання та догляду за дитиною. Протягом останніх двох років ОСОБА_3 проживає в іншій області та не бере участі у вихованні дитини, а тому виконавчий комітет Бучацької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з положень ст.164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому, є всі підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.150,152,155,164 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 908 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом Тернопільської області. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. Б. Федорончук