ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1469/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1432/22 Категорія: 308020000 Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач - ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця»

розглянувши в м. Черкаси в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Казидуб О.Г. у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси 22.09.2022 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, -

в с т а н о в и в :

23.03.2022 року ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирним будинком.

В обґрунтування позовної заяви вказується, що згідно до Інформаційної довідки Державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,9 кв. м. та є співвласником багатоквартирного будинку.

ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 надає послуги з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання й ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Так, послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарних технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслужування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Ціна послуги з управління (тарифу) до 01 березня 2021 року встановлена в розмірі 4,50 грн. (в тому числі, податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 62% від ціни послуги з управління (тарифу) відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 38% від ціни послуги з управління (тарифу) на місяць.

Плата за послугу з управління нараховувалася щомісяця управителем та підлягала внесенню кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі виставленого управителем до співвласника рахунку на оплату послуг з управління.

Ціна за надання послуг ОСОБА_1 з надання управління багатоквартирним будинком щомісячно до 01.03.2021 року складає 253 грн. 35 коп. (4,50 грн. х 56,3 кв. м.).

У позовній заяві позивачем вказується, що у зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати, підвищенням вартості водопостачання та водовідведення, подорожчанням ліфтів, ТОВ КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» повідомляла мешканців житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 про збільшення плати за обслуговування будинку та прибудинкової території, з 01 березня 2021 року ціна послуг змінилася (виросла з 4,50 до 5,50 грн.) та склала 206 грн.

Вказана інформація була доведена до споживачів шляхом надсилання особистих повідомлень кожному абоненту та вивішування оголошень (повідомлень) на дошках для оголошень при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

У позові звертається увага на те, що згідно до умов договору на водовідведення № 122 від 20.03.2015 року, укладеного з КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, водоканал надає послуги по забезпеченню ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» водою питної якості, згідно встановлених норм і правил, в тій кількості та об`ємі, що встановлені показами засобів обліку води.

Таким чином, позивач щомісячно, у повному обсязі та своєчасно сплачує кошти за надані перед КП «Черкасиводоканал» послуги з постачання води питної якості в усіх будинках, а в подальшому такі кошти підлягають оплаті на рахунок мешканців співвласників будинків, в тому числі, і позивача, відповідно до укладених з кожним співвласником індивідуального договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Відповідно до наказу КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради від 31.12.2020 року № 505 «Про введення в дію плати за абонентське обслуговування» плата за абонентське обслуговування встановлена в розмірі 13,94 грн. у розрахунку на одного абонента в місяць.

Тому, позивачем щомісячно відповідачу ОСОБА_1 виставлялася оплата за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 13 грн. 94 коп.

Також у позові зазначається, що обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, випливає із положень чинного законодавства України.

Позивачем надавалися послуги з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_1 своєчасно та у повному обсязі.

Проте, відповідач ОСОБА_1 з моменту набуття права власності ухиляється як від укладення договору за надання послуг, так і від оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, незважаючи на виставлені рахунки повідомлення, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Станом на 01.01.2022 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 складає 4763 грн. 70 коп. (з 13 серпня 2020 року по 31 грудня 2021 року), яка і підлягає до стягнення із відповідача.

Позивач посилається у позові, що станом на 01.01.2022 року у відповідача виникла заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення в сумі 3659 грн. 22 коп. за період заборгованості (з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2021 року).

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних та індексу інфляції за період заборгованості, який складає 3% річних 197 грн. 97 коп., інфляційні нарахування 630 грн. 39коп.

Позивачем також здійснено розрахунок 3% річних та індексу інфляції за період заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який складає 3% річних 119 грн. 07коп., інфляційні нарахування 378 грн. 49 коп.

За таких обставин, ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» просила в судовому порядку стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 13.08.2020 року по 31.12.2021 року у загальному розмірі 5592 грн. 06 коп., з яких 4763 грн. 70 коп. - сума заборгованості, 197 грн. 97коп. - 3% річних, 630 грн. 39 коп. - інфляційні нарахування. Стягнути заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2021 року в загальному розмірі 4156 грн. 78 коп., з яких 3659 грн. 22 коп. - сума заборгованості, 119 грн. 07 коп. - 3% річних, 378 грн. 49 коп. - інфляційні нарахування; судовий збір в розмірі 2481 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12350 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 13.08.2020 року по 31.12.2021 року в загальному розмірі 5592 грн. 06 коп., з яких: 4763 грн. 70коп. - сума заборгованості; 197 грн. 97 коп. - 3% річних, 630 грн. 39 коп. - інфляційні нарахування.

Стягнуто заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.12.2020 року по 13.08.2021 року в загальному розмірі 4156 грн. 78 коп., з яких 3659 грн. 22 коп. - сума заборгованості, 119 грн. 07 коп. - 3% річних, 378 грн. 49 коп. - інфляційні нарахування.

Стягнуто судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2481 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12350 грн., ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» оскаржує рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що між сторонами договору № 30/12/21 про надання правничої (правової) допомоги від 30 грудня 2021 року було погоджено та підписано додаток № 1 до договору, в якому зазначався перелік квартир, за якими обліковується заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком. Під № 3 Додатку № 1 до даного договору в перелік включена квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що є квартирою, до власника якої було подано позовну заяву в даній справі. Питання встановлення власника квартири на момент подачі позову врегульовувались саме умовами відповідного договору № 30/12/21 - вказані відомості встановлювалися уже під час написання позовної заяви та перевірялися шляхом запиту і отримання даних з Реєстру речових прав на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі звертається увага на те, що Адвокатське бюро «Юрія Ярмолінського» та адвокат Слободянюк А.І. шляхом договірних відносин закріпили право на можливість здійснення представництва адвоката у справі. Тому, з метою підтвердження наявних повноважень адвокатом було долучено до позову копію договору про співробітництво, а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Крім того, в ордері про надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1020573 зазначено, що договором про надання правничої (правової) допомоги повноваження адвоката не обмежуються. Тому повноваження адвоката Слободянюка А.І. на здійснення представництва у даній справі були документально підтверджені, а висновки суду першої інстанції про те, що адвоката Слободянюка А.І. не уповноважений на представництво інтересів позивача про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з відповідача є помилковими.

Скаржник вважає, що акт приймання-передачі та довідка про отримання коштів за своїм змістом відповідають вимогам до їх оформлення, а нормами ЦПК України не передбачено посилання в таких документах на номер справи та зазначення прізвища, ім`я та по батькові відповідача.

Скаржник посилається, що судом першої інстанції залишено поза увагою такий документ, як детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який містить посилання на прізвища, ім`я та по батькові - ОСОБА_1 , що дозволяє встановити факт надання послуг саме щодо учасника справи та ідентифікувати, що такі витрати були понесені саме в даній справі, а не будь-якій іншій. Характер правової допомоги, що відображений в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, давав можливість суду переконатися, що правова допомога у такому виді стосується та пов`язана з цією справою, і така допомога була необхідною для здійснення провадження в даній справі. Підтвердженням оплати вартості послуг на правничу (правову) допомогу є довідка, що є достатнім та належним підтвердження отримання коштів, вказує скаржник.

Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, скаржник ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 12350,00 грн. та постановити нове, яким задовольнити в цій частині вимоги у повному обсязі. А також, стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000,00 грн.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Приймаючи до уваги, що скаржник ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця« просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 12350,00 грн. та постановити нове, яким задовольнити в цій частині вимоги у повному обсязі, колегія суддів апеляційного суду перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції саме в цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, приймаючи до уваги роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону щодо вирішення питання судових витрат.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог та встановивши, що має місце заборгованість відповідача перед позивачем щодо несплати послуг в повному обсязі, прийшов до висновку про задоволення вимог, стягнувши кошти з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо судових витрат, районний суд вважав, що солід стягнути лише судовий збір за розгляд справи , але відмови позивачу у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12350 грн.

Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що договір № 30/12/21 про надання правничої (правової) допомоги від 30.12.2021 року та договір про співробітництво від 31.12.2021 року не передбачає надання послуг із стягнення заборгованості саме з відповідача ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції вказав, що ні Акт приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2022 року, ні довідка від 07.02.2022 року не підтверджують факт надання послуг та їх оплати в рамках даної справи № 711/1432/22 щодо стягнення заборгованості саме з відповідача ОСОБА_1 , а не будь якої іншої особи, які перелічені в додатку до договору № 30/12/21 від 30.12.2021 року.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з таким вирішенням питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу судом першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання судових витрат щодо відмови у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи з наступного.

Рішення суду оскаржується представником позивача лише в частині відмови щодо стягнення судових витрат за правничу допомогу адвоката, тому в іншій частині не переглядається судом апеляційної інстанції, оскільки не оскаржується сторонами в частині щодо задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем, на підтвердження факту отримання послуг адвоката та понесення ним витрат в суд першої інстанції адвокатом Слободянюком А.І. надано такі документи: договір № 30/12/21 про надання правничої (правової) допомоги від 30.12.2021 року, укладений між ТОВ «КЕУЖНБ «Нова митниця» в особі директора Норченко Вікторії Альбертівни (Клієнт) та Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського», в особі керуючого бюро Ярмолінського Юрія Васильовича (Виконавець); додатку № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/12/21 від 30.12.2021 року «Перелік квартир, у яких наявна заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком», який засвідчений підписами директора ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» Норченко В.А. та керуючого Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського»; договором про співробітництво від 31.12.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського», в особі керуючого бюро Ярмолінського Юрія Васильовича та адвокатом Слободянюком Андрієм Ігоровичем; копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Слободянюка А.І.; Актом приймання - передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/13/21 від 07.02.2022 року; довідкою від 07 лютого 2022 року, виданою Адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» про те, що ТОВ «КЕУЖНБ «Нова митниця» оплатило за надання правничої (правової)допомоги кошти в розмірі 12350,00 на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/12/21 від 30.12.2021 року; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 07 лютого 2022 року, який засвідчений підписом адвоката Ю. Ярмолінського; копією ордеру на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» на підставі договору про надання правової допомоги № 30/12/21 від 30.12.2021 року, адвокатом Ярмолінським Юрієм Васильовичем. Виданий ордер адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського». Договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежується.

Згідно положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено основні засади (принципи) цивільного судочинства, до яких належить зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути обгрунтованим та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об?єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що відповідно до умов п. 1.1. договору № 30/12/21 клієнт доручав, а виконавець відповідно до чинного законодавства України, приймав на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу визначену в п. 1.2. цього договору.

Згідно п. 1.2. даного Договору, правова (правнича) допомога полягала у стягненні заборгованості за договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Між сторонами договору було погоджено та підписано Додаток № 1 до договору, в якому зазначався перелік квартир, за якими обліковується заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки відповідний Додаток до договору містить у переліку квартир за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач у справі - ОСОБА_1 , то така обставина свідчить про те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що договір № 30/1221 від 30.12.2021 року та договір про співробітництво від 31.12.2021 року не передбачали надання правничої (правової) допомоги щодо стягнення заборгованості з відповідача.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 627 ЦК України, а також ту обставину, що на момент укладення договору № 30/1221 від 30.12.2021 року та Додатку № 1 до нього, вказати повну інформацію про власників квартир було неможливо, оскільки такі відомості встановлювались уже під час написання позовної заяви та перевірялися шляхом запиту і отримання даних з Реєстру речових прав на нерухоме майно, сторони зазначаючи у Додатку № 1 саме перелік квартир, а не власників, керувались основоположним правом свободи договору, на що посилався представник позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 1.3. договору № 30/1221 від 30.12.2021 року виконавець наділявся правом здійснювати будь-які дії, не заборонені законом та договором, зокрема, та не виключно, дії, передбачені ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Виконавець уповноважений був залучати до виконання цього договору адвокатів, професіоналів та інших осіб на договірних засадах.

На підставі п. 1.3. Договору № 30/1221 від 30.12.2021 року між виконавцем та адвокатом Слободянюком А.І. було укладено договір про співробітництво від 30.12.2021 року.

Згідно даних ордеру на надання правничої допомоги (правової) допомоги серії СА № 1020573, виданого адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» вбачається, що адвокат Ярмолінський Ю.В. уповноважений на представництво інтересів ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» у Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, згідно п. 11 якого, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Згідно п. 3 вказаного Положення в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що ордер на надання правничої допомоги (правової) допомоги серії СА № 1020573 відповідає типовій формі ордера. Тому, приймаючи до уваги також наявні в матеріалах справи договір № 30/1221 від 30.12.2021 року та договір про співробітництво від 30.12.2021 року, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що зазначеними документами адвоката Слободянюка А.І. не уповноважено на представництво інтересів позивача у даній справі про стягнення заборгованості.

Також, матеріали справи містять Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат від 07.02.2022 року, Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 07.02.2022 року та довідку про отримання коштів в розмірі 12350,00 грн. від позивача від 07.02.2022 року.

Із даних Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат від 07.02.2022 року та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 07.02.2022 року вбачається, що адвокат надав, а клієнт отримав надані послуги (роботи) по договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/12/21 від 30.12.2021 року на загальну суму 12350 грн.

На підтвердження факту оплати таких послуг матеріали справи містять довідку про отримання коштів від 07.02.2022 року Адвокатським об`єднанням «Юрія Ярмолінського» в розмірі 12350,00 грн. від позивача.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ні Актом приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат, ні довідкою не підтверджено факт надання послуг та їх оплати в рамках даної справи щодо стягнення заборгованості саме з відповідача, а не будь-якої іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що адвокат Слободянюк А.І. дійсно був уповноважений на представництво інтересів у даній справі позивача ТОВ «КЕУЖНБ «Нова митниця» у суді першої інстанції та ним доведено понесені такі витрати на правову допомогу позивачем частково.

Перевіривши доводи скаржника щодо вимог апеляційної скарги ТОВ «КЕУЖНБ «Нова митниця» колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом складені 07.02.2022 року.

Пунктами під № 7, зазначених вище документів, визначено, що позивачу була надана послуга: "Участь адвоката у судових засіданнях", вартість якої зазначена у розмірі 5000,00 грн.

Однак, такі розрахунки оцінюються критично та не приймаються до уваги колегією суддів апеляційного суду, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позов до суду було подано 23.03.2022 року, а провадження у справі відкрито 11.04.2022 року, тобто адвокат станом на 07.02.2022 року, коли були складені відповідні документи на підтвердження понесених витрат, не міг надати послугу позивачу у вигляді участі у судових засіданнях та визначити їх кількість і тривалість Тому, при вирішенні питання щодо розміру стягнення витрат понесених на адвоката, апеляційний суд не приймає до уваги пункт про участь адвоката у судових засіданнях, вартість якого визначена у розмірі 5000,00 грн.

У своєму відзиві на позовну заяву, яка міститься у матеріалах справи та була подана представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду 16.05.2022 року, зазначається, що сторона відповідача вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання невірних даних в заяві, пустих договорів, що мав би перевірити представник позивача), часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання послуг і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову, а тому сторона відповідача такі витрати не визнає.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Отже, сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки, як було зазначено вище, апеляційний суд не бере до загального розрахунку витрати, які зазначені як участь адвоката в судових засідань, вартість яких була визначена у розмірі 5000,00 грн., то оцінює обґрунтованість заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з розміру 7350,00 грн. (12350 - 5000 = 7500).

Враховуючи, що справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, як малозначна, з ціною позову у розмірі 9748,00 грн., оскільки жодної складності собою не представляла, так як міг бути виданий судовий наказ в даній категорії справі в разі безспірності вимог позивача щодо заборгованості за надані послуги, то оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою, не спів мірною та не відповідає критеріям розумності та справедливості, коли розмір позовних вимог в рази менший, ніж витрати на правову допомогу, які просить стягнути адвокат на свою користь з відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіряючи доводи сторін щодо вирішення питання судових витрат на правову допомогу, та визначаючи остаточну суму витрат на оплату послуг адвоката, приймає до уваги той факт, що згідно даних Додатку № 1 до договору № 30/1221 від 30.12.2021 року до переліку квартир, у яких наявна заборгованість по сплаті послуг, та з яких таку заборгованість необхідно стягнути, входить 38 квартир, а отже, такі послуги є тотожними, як і усі надані послуги з метою такого стягнення, що також свідчить про нескладність надання таких послуг та їх аналогічний характер. Оскільки адвокату не потрібно 38 разів вивчати судову практику та законодавчу базу, а лише раз скласти проект позовної заяви, в якій лише змінювати відповідача, номер квартири в будинку та суму боргу, що не свідчить про складність позовної заяви та не потребує значних затрат часу адвоката, який встановив розмір гонорару, що не відповідає критеріям, на які він посилається щодо визначення саме такого розміру оплати послуг за правничу допомогу в цій категорії справ.

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами сторони відповідача, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним з ціною позову, складністю справи, виконаними адвокатом роботами та часом, витраченим на виконання таких робіт.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу (правову) допомогу, однак заявлена позивачем вартість таких витрат у розмірі 12350,00 грн. підлягає частковому задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 2000,00 грн., саме така сума буде обґрунтованою та відповідати принципу розумності, є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та витраченим часом.

Колегія суддів апеляційного суду враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не врахував наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу та прийшов до передчасного та помилкового висновку про відмову у такому стягненні витрат на правничу допомогу, однак приймаючи до уваги, що заявлений позивачем та його представником - адвокатом розмір таких витрат є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом, складністю справи, то вимоги скаржника щодо стягнення витрат за правову допомогу з відповідача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача частково судових витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Тому доводи, наведені в апеляційній скарзі стосовно наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції є лише частково обґрунтованими, отже задовольняються колегією суддів апеляційного суду частково.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає скасуванню, с прийняттям нової постанови в цій частині та вимоги позивача щодо стягнення судових витрат на правову допомогу слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 2000,00 грн. витрат на правову допомогу адвокату.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу скаржника слід задовольнити частково, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року слід скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити вимоги апеляційної скарги частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції у розмірі 2000,00 грн.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження таких витрат до апеляційної скарги долучено копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1020573, копія договору про надання правничої (правової) допомоги № 30/1221 від 30.12.2021 року разом з Додатком № 1, копія договору про співробітництво від 30.12.2021 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Слободянюка А.І., копія Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат від 11.10.2022 року, копія Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 11.10.2022 року, копія Довідки про отримання коштів від 11.10.2022 року та копія виписки з банківського рахунку про надходження коштів від 12.10.2022 року.

Колегія суддів апеляційного суду,звертає увагу те, що в апеляційному суді справа призначена та розглядається у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без участі сторін і їх представників. При цьому, рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката, приймаючи до уваги критерії в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена скаржником така сума є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною з обсягом наданих послуг адвокатом при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, а отже підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката - скасувати, прийняти нову постанову в частині вирішення питання судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у суді першої інстанції у розмірі 2000,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції у розмірі 500,00 грн. , всього 2500 гривень.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

Л.І. Василенко