Справа № 161/4316/22
Провадження № 2/161/2340/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 липня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання - Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не завяляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком дитини, ОСОБА_2 , вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч. 2 ст. 125 СК України ОСОБА_2 визнав себе батьком ОСОБА_3 . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, з нею та дитиною не підтримує зв`язку з 2018 року. Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами Данила, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти. Відповідач не бере педагогічної, матеріальної, грошової посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Внаслідок несплати ОСОБА_2 аліментів у нього утворилась заборгованість в сумі 42 306,00 грн. Фактично з народження сина Відповідач жодного разу не проявляв ініціативи для спілкування з сином, не вітав з святами та днем народження. ОСОБА_3 не знає свого біологічного батька, оскільки ніколи його не бачив. Вказує, що будь-яке спілкування з відповідачем є неможливим, оскільки останній повністю ізолювався від суспільства, майже цілодобово перебуває у квартирі за місцем проживання, двері нікому не відкриває, на телефонні дзвінки не відповідає. У свою чергу, вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який бере активну участь у вихованні її сина і повністю замінив йому батька. ОСОБА_3 називає батьком її теперішнього чоловіка. Всі питання щодо виховання ОСОБА_3 вирішуються без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Крім того, зазначає, що відповідач веде асоціальний спосіб життя - має психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, а також неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. Враховуючи наведене, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути судові витрати по справі.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява, з проханням розгляд справи здійснювати без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Від представника третьої особи до початку розгляду справи по суті надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов просить задовольнити.

Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась спільна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Судом також встановлено, що малолітній син проживає на даний час разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 в повній мірі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з інформацією Луцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 від 03.02.2022 № 01-22/14, в якій навчається ОСОБА_3 , його батько ОСОБА_2 за час навчання сина у школі не спілкувався з класоводом та не цікавився рівнем досягнень та станом здоров`я дитини (а.с.23).

Як бачається із розрахунку, наданого Першим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку, сума заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 14.02.2022 становить 42 306 грн. (а.с. 11-12).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради від 03.09.2020 № 4106/1-7, ОСОБА_2 у 2018 році перебував на стаціонарному лікуванні в цьому центрі з діагнозом: психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація (а.с.13).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема за ст. 173, ч. 3 ст.178 КУпАП (а.с. 15, 16, 21-22).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 375-2 від 13.07.2022 року було затверджено висновок служби у справах дітей № 109 від 08.07.20222 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45-46).

Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Як встановлено судом, відповідач в повній мірі самоусунувся від належного виконання своїх батьківськіх обов`язків без поважних та обґрунтованих причин.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в жодній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його подальшого життя.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 992, 40 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 164-166 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не завяляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП, паспортні дані: невідомо.

Третя особа: Служба у справах дітей Луцької міської ради, адреса: 43000, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21.

Рішення в повному обсязі складено 26 липня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук