ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Чернівці

справа № 720/1658/21

провадження №22-ц/822/407/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом обману та відшкодування збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Войтуна О.Б.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом обману та відшкодування збитків.

Позовна заява обґрунтована тим, що внаслідок пошкодження дерев та кущів він звертався з позовом до Новоселицького районного суду Чернівецької області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (справа №720/11/17). За клопотанням ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 , ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2017 року було призначено у справі судову товарознавчу експертизу визначення вартості знищених фруктових дерев та розміру упущеної вигоди через незбір фруктів, проведення якої доручено експертам СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр».

Зазначав, що згода на проведення зазначеної експертизи була отримана ним у в.о. директора СП ««Західно-Український Експертно-Консультативний Центр», експерта ОСОБА_4, після отримання якої позивачем була проведена оплата на суму 3675 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.895173676.1 від 20.11.2017 року.

Отже, вважав, що між сторонами було укладено договір (правочин) шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Даний правочин є відплатним, а з часу його виникнення є концесуальним, тобто вважається укладеним із моменту домовленості між сторонами за всіма істотними умовами.

Після проведення оплати, судом було отримано висновок №928 від 17.12.2017 року про визначення вартості зрізаних фруктових дерев та упущеної вигоди через незбір врожаю фруктів, ознайомившись з яким, ОСОБА_1 було встановлено, що експерт у своєму висновку визначив вартість знищених дерев за актом знищення дерев від 03.04.2017 року, а не за актом від 03.04.2014 року, який було додано до позовної заяви.

Після детального вивчення висновку експерта, ОСОБА_1 було встановлено, що зазначений висновок є необ`єктивним і полягає у неправильному застосуванні експертом методики визначення збитків через знищення фруктових дерев, у зв`язку з чим він звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України на незаконні дії експерта.

Міністерства юстиції України було здійснено рецензування висновку експерта та встановлено порушення експертом п.п.4, 17 Інструкції по призначенню та проведенню експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 26.04.2017 року №1420/5 та в подальшому притягнуто експерта ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності.

Вказував на те, що вразі інформування експертом про відсутність в експерта відповідного дозволу на проведення товарознавчої експертизи та відповідних знань, ОСОБА_1 не здійснювалась би оплата за її проведення, а судом відповідно не було б призначено експертне дослідження.

Крім того, внаслідок наведених обставин, він був вимушений піти на мирову угоду з відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду справи №720/11/17, на вкрай невигідних для нього умовах.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд:

визнати недійсним правочин, вчинений СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» під впливом обману;

стягнути СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» збитки за наслідками вчинення правочину під впливом обману в сумі 8044 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав правової оцінки та не дослідив висновок експерта ОСОБА_4 №928 від 15 грудня 2017 року, який згідно з вимогами ст.ст.77,78 ЦПК України не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Зокрема, суд першої інстанції не надав належної оцінки факту введення суду в оману експертом ОСОБА_4 про відсутність у неї присвоєної спеціальності на проведення експертизи.

Суд першої інстанції також не звернув увагу на незаконну поведінку експерта, який не маючи присвоєної спеціальності для проведення експертизи, вдруге погодився виконати додаткову експертизу з тих же питань, що підтверджується Київським інститутом судових експертиз та Експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України.

У відзиві на апеляційну скаргу СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Обставини справи

Судом встановлено, що у провадженні Новоселицького районного суду Чернівецької області перебувала цивільна справа (№720/11/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої знищенням плодових дерев та кущів, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої знищенням плодових дерев та кущів.

В ході розгляду вищезазначеної цивільної справи за клопотанням ОСОБА_1 , ухвалою суду від 21.09.2017 року №720/11/17, призначено у справі судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам СП «Західно-Український Експертно-Консультативний центр». Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Відповідно до квитанції №0.0.895173676.1 від 17.11.2017 року кошти в сумі 3675 грн за послуги експертизи були перераховані позивачем на рахунок відповідача.

15.12.2017 року судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний центр» ОСОБА_4 за результатами проведеної експертизи складено висновок №928 від 15.12.2017 року (а.с.10-19).

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30.11.2018 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено по справі №720/11/17 додаткову судову товарознавчу експертизу, яку залишено без виконання у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 вартості її проведення.

В подальшому (17.05.2019 року) ОСОБА_1 було подано скаргу щодо порушення судовим експертом ОСОБА_4 вимог законодавства під час проведення судової експертизи. Висновок №928 від 15.12.2017 року було прорецензовано та встановлено, що він за порядком складання та викладенням матеріалу не відповідає вимогам положень ЦПК України та Інструкції, а виконані дослідження виходять за межі компетенції експерта про провадженню судових експертиз за присвоєними експерту спеціальностями та

рішенням №1 Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України до експерта ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у виді призупинення дії свідоцтва №911 строком на 6 місяців (а.с.21-28).

29.01.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до Новоселицького районного суду Чернівецької області заяву про укладення мирової угоди, яку було визнано та затверджено ухвалою суду від 29.01.2020 року.

Відповідно до п.4 резолютивної частини ухвали Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2020 року, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від відшкодування понесених судових витрат відмовились.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до ч.1 ст.7-1 12 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Згідно з п.5 ч.1 ст.13 12 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право одержувати винагороду за проведення судової експертизи, якщо її виконання не є службовим завданням.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами першою, другою статті 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Тому, якщо рахунок судового експерта містить усі істотні умови договору, то можна вважати, що між сторонами укладено договір у спрощеній формі.

Однак, за правовою природою договірні правовідносини учасника справи та судового експерта не є аналогічними правовідносинам у сфері договірних правовідносин, а тому для відшкодування витрат або шкоди у разі її завдання судовим експертом не можуть підлягати застосуванню норми матеріального права, якими врегульовано порядок відшкодування збитків, витрат саме в сфері договірних правовідносин за аналогією норми права, хоча таке зобов`язання і виконувалося на підставі договору або рішення суду.

Щодо правової природи коштів, які сплачені за судову експертизу, то такі кошти віднесені до судових витрат.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 10) (далі - постанова), згідно із главою 8 розділу I ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України. Зазначені витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

Разом із тим у п. 45 роз`яснено, що, вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.

При цьому витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи).

Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст.ст.141-142 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , адже вказані ним витрати, які він поніс за проведення в іншій справі судової експертизи, не можуть бути відшкодовані шляхом подання окремого позову ні на підставі ст. ст. 1166, 1172 ЦК України, ні на підставі ст. ст. 22, 610, 611, 623 ЦК України.

Питання про стягнення цих витрат повинно було вирішуватися на підставі ст.142 ЦПК України в справі №720/11/17, однак як вірно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_1 разом з іншим позивачем ОСОБА_3 від відшкодування понесених витрат відмовились.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 лютого 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2022 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк