Справа № 202/4548/22
Провадження № 2/202/1826/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Калантаєнко Д.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання (встановлення) батьківства,-

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) за результатом розгляду якого просив визнати його батьком ОСОБА_3 , 2010 року народження; виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження відомості про громадянина ОСОБА_1 , як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , 2010 року народження, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживав однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_4 з грудня 2009 року до моменту її загибелі в дорожньо-транспортній пригоді 10 травня 2022 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 . Позивач наполягає на тому, що він є батьком ОСОБА_3 , однак заяву в органи реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його як батька, не подав, бо на момент народження сина не мав можливості. У зв`язку із цим запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК (зі слів матері). В якості відповідача зазначено ОСОБА_2 , який є рідним братом загиблої та рідним дядьком сина позивача.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов підтримав просив задовольнити повністю.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до довідки вих. 50.01-29/109 від 16 червня 2022 року Красноторського Старостинського округу Краматорської міської ради, підписаного старостою Л.Панасенко, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 дійсно проживав з ОСОБА_4 з грудня 2009 року та вели спільне господарство. У ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 проживає разом з ОСОБА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради № 241 від 31 травня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дитини-сироти. У вказаному рішенні також, зазначено, що дитина тимчасово влаштована до родини ОСОБА_1 .

На підтвердження заявлених вимог позивачем також надано письмову заяву від 19 червня 2022 року ОСОБА_6 , яка підтвердила, що її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із громадянкою ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з грудня 2009 року до моменту загибелі останньої, та виховували спільну дитину ОСОБА_3 .

У відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №3 від 19 серпня 2020 року, відомості про батька: ОСОБА_7 (відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України), мати: ОСОБА_4 , дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 1 ст.126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою - частина 1 ст.135 СК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Отже, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Враховуючи обставини справи, характер правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Матеріали справи не містять доказів щодо спорідненості ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 2010 року народження, висновок судово-біологічної експертизи відсутній.

Письмова заява від 19 червня 2022 року ОСОБА_6 , згідно якої вказано, що її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із громадянкою ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з грудня 2009 року до моменту загибелі останньої, та виховували спільну дитину ОСОБА_3 , судом відхиляється з огляду на таке.

Так, у ст.ст. 9093 ЦПК встановлено спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає їх виклик у судове засідання з наданням права задати їм питання усім учасникам справи.

Відповідно до чч.2, 3 ст.67 ЦПК свідок зобов`язаний з`явитися до суду за викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин.

У разі неможливості прибуття до суду та участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за викликом суду свідок зобов`язаний завчасно повідомити про це суд.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.43 ЦПК учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Таким чином, надання показань свідків шляхом долучення письмових пояснень свідка не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання свідкам стосовно обставин справи, в зв`язку із чим такі докази також підлягають відхиленню. Крім того, суду не було надано докази на підтвердження родинних стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Всі інші докази долучені позивачем, а саме: довідка вих. 50.01-29/109 від 16 червня 2022 року Красноторського Старостинського округу Краматорської міської ради та рішення Виконавчого комітету Краматорської міської ради № 241 від 31 травня 2022 року обставин викладених у позовній заяві не підтверджують, та не можуть бути підставою для встановлення батьківства позивача.

Враховуючи встановлені судом у справі обставини, а також наведені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання (встановлення) батьківства.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2022 року о 16 год. 00 хв..

Суддя Г.О. Кухтін