Житомирський апеляційний суд
Справа №2-о-65/2009 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія 62 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №2-о-65/2009 за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Коростишівська міська рада, Пошуково-знімальна експедиція №49 казенного підприємства «Кіровгеологія», про встановлення факту володіння спорудою на праві приватної власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Василенка Р.О. у м.Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про роз`яснення рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2009 року в порядку, передбаченому ст.271 ЦПК України.

Заяву обґрунтовувала тим, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2009 року встановлений, маючий юридичне значення, факт володіння її батьком ОСОБА_2 на праві приватної власності з 17 червня 2003 року незавершеною будівництвом двоповерховою нежитловою будівлею зі ступенем готовності 60,65% вартістю 293 088 грн, яка розташована в АДРЕСА_1 . Справа розглянута в порядку окремого провадження за відсутності спору про право. Рішення суду до примусового виконання не зверталося та 25 січня 2010 року ОСОБА_2 безперешкодно зареєстрував своє одноосібне право власності на споруди у відповідному державному реєстрі. За життя ОСОБА_2 не виникало питань щодо розуміння змісту судового рішення та щодо права особистої власності її батька на придбану в 2003 році незавершену будівництвом нежитлову споруду. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За заповітом вона є єдиним спадкоємцем цього об`єкту, але під час оформлення спадкових прав у неї виникла формальна перешкода, для усунення якої необхідним є надання судом в порядку ст.271 ЦПК України однозначного уточнення (конкретизації) щодо форми приватної власності на споруду, факт володіння якою ОСОБА_2 визнано в судовому порядку. В тексті резолютивної частини судового рішення зазначено загальне правове поняття «володіння на праві приватної власності» за існування приватної власності в двох формах (індивідуальна і спільна). Наразі необхідним є роз`яснення судового рішення (для наступного подання нею цього процесуального документа нотаріусу) в 2009 році судом був встановлений факт володіння ОСОБА_2 спорудою на праві особистої приватної власності чи на праві спільної приватної власності. Вона прийняла спадщину після смерті батька та до неї перейшли права спадкодавця, які він мав за життя. Потреба в роз`ясненні судового рішення щодо статусу майнового об`єкта виникла у ході оформлення нею спадщини у 2022 році, що надає їй право на звернення із заявою про роз`яснення рішення суду, яке стосується її майнових прав та має для неї істотне значення. За нормами Закону України «Про власність», який діяв до 20 червня 2007 року, ст.ст.325,355 ЦК України та ст.57 СК України право приватної власності може існувати в двох формах: особиста (індивідуальна) приватна власність або спільна (часткова, сумісна) приватна власність. Роз`ясненню підлягає виключно термін «приватна власність», який застосований в резолютивній частині рішення суду без зміни тексту рішення чи переоцінки доказів. У такий процесуальний спосіб буде усунена можливість неоднозначного тлумачення рішення суду про статус майна та буде усунена формальна перешкода для реалізації нею права спадкоємця за законом на отримання свідоцтва на цей об`єкт її спадщини.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції помилково вважав, що вона не має права на звернення з заявою в порядку ст.271 ЦПК України. Вона є спадкоємцем майна, що було предметом розгляду в справі, а тому має право на звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. Окрім того, потреба в уточненні форми, застосованого в тексті рішення загального поняття «приватна власність», вперше виникла після смерті ОСОБА_2 в процесі оформлення нею спадкових прав. Внаслідок відмови їй в розгляді заяви неоднозначність тлумачення рішення суду залишається надалі. Помилковим є судження суду про відмову в розгляді заяви з мотивів, що рішення суду вже виконано. Справа розглядалася судом в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту, а дана категорія справ не передбачає процедури звернення рішень до добровільного чи примусового виконання, виконавчий лист не видається. ОСОБА_2 реєстраційний документ на об`єкт нерухомості отриманий в 2010 році, але факт реєстрації майна не змінив ситуацію з потребою конкретизувати форму приватної власності шляхом надання судом роз`яснення рішення в порядку ст.271 ЦПК України. Уточнення рішення має значення для процедури оформлення спадкових прав в аспекті застосування нотаріусом положень цивільного та сімейного законодавства.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За положеннями частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилася. ОСОБА_1 спрямувала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Частиною першою ст.271 ЦПК України унормовано, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За положеннями частини другої ст.271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», увагу судів зосереджено на тому, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Із системного аналізу чинного законодавства з питання роз`яснення судового рішення вбачається, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2009 року встановлений факт володіння ОСОБА_2 на праві приватної власності з 17 червня 2003 року по час ухвалення рішення незавершеною будівництвом двоповерховою нежитловою будівлею зі ступенем готовності 60,65 % вартістю 293 088 грн., яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с.62). Рішення суду набрало законної сили у 2009 році.

Справа розглянута судом в порядку окремого провадження та у мотивувальній частині рішення прописано, що «обставини свідчать про володіння незавершеною будівництвом спорудою заявником на праві власності, однак вказаних документів недостатньо для реєстрації права власності в Бюро технічної інвентаризації. Встановлення вказаного факту потрібно заявнику для реєстрації зазначеної споруди в БТІ».

Із ксерокопії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що 25 січня 2010 року Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на підставі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2009 року (справа №2-0-65/2009) зареєструвало за ОСОБА_2 право приватної власності на об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.69).

Отже, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2009 року виконано 25 січня 2010 року, а тому воно не підлягає роз`ясненню в порядку ст.271 ЦПК України, оскільки норми цієї статті допускають роз`яснення лише судового рішення, яке не виконане та при цьому не має правового значення у якому порядку було виконано рішення суду, тобто у добровільному чи примусовому, а відтак доводи апеляційної скарги з цього приводу спростовуються матеріалами справи та не грунтуються на положеннях ст.271 ЦПК України.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судове рішення було виконано за життя заявника та у спадкодавця питань з приводу його виконання не виникало. Резолютивна частина рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2009 року чітка та зрозуміла, а тому й у належного органу також не виникло питань при його виконанні.

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт. Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. від 07 вересня 2022 року №522/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з об`єкту незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у померлого залишилася дружина, яка претендує на Ѕ частину в спільному майні подружжя, а тому відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий об`єкт спадкового майна. Отже, заявник належить до кола спадкоємців ОСОБА_2 , а тому може діяти, як правонаступник учасника справи заявника ОСОБА_2 , але подання заяви про роз`яснення рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане.

Окрім того, у заяві про роз`яснення рішення фактично йдеться про зміну змісту резолютивної частини рішення суду, що у розумінні ст.271 ЦПК України є неприпустимим. Питання форми приватної власності суд у рішенні не обговорював та справа розглянута у порядку окремого провадження, яке не передбачає наявності спору про право та є видом непозовного цивільного судочинства.

Із огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду не змінюють. Отже, ухвала суду першої інстанції, що оскаржена в апеляційному порядку, постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 02 грудня 2022 року.