Справа № 289/307/17
Номер провадження 2/289/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Тимошенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) третя особа: Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Житомирській області, (місцезнаходження м. Житомир, площа Польова, 8) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 40000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що він являється власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , відповідач проживав у вказаному будинку самовільно і без дозволу власника та оформлення відповідних дозволів здійснив значне руйнування вказаного будинку та перепланування, довівши до стану неможливого проживання, що потребує значних поновлюваних робіт та ремонту. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, оскільки були вчинені без відома та дозволу власника майна ОСОБА_1 та відповідних дозвільних документів.

Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено матеріальний збиток на суму 40000,00 грн., та завдано моральну шкоду, яку позивач оцінив у 10000,00 грн., яка полягає у психологічних переживаннях внаслідок ушкодження належного йому майна, втрати звичайного образу життя, які він просить стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами.

Ухвалою судді Свінцицького Л.В. від 21.02.2017 року відкрито провадження у справі.

14.03.2017 справу до свого провадження прийняв суддя Невмержицький І.М.

01.07.2019 справу до свого провадження прийняла суддя ОСОБА_4

10.01.2020 справу до свого провадження прийняла суддя ОСОБА_5 .

У зв`язку із смертю відповідача ухвалою судді від 08.09.2020 залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

15.10.2020 справу до свого провадження прийняв суддя Мельник О.В. та призначив до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 19.01.2022 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області на правонаступника - Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Житомирській області.

В підготовчому судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав частково, уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача лише моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування житлового будинку від 08.02.2017 (а.с.6).

Матеріалами справи підтверджується, що 08.02.2017 ОСОБА_6 подарувала і передала у власність ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_3 , та земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування цього житлового будинку (а.с.135-136,137,138-139,140).

Згідно договору дарування житлового будинку від 08.02.2017 дарувальник ОСОБА_6 подарувала і передала у власність ОСОБА_1 , який приймає як дарунок, належну дарувальнику нерухомість: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_3 . Згідно п.1.7 «Дарувальник свідчить, що з моменту набуття права власності на відчужуване нерухоме майно вона не здійснювала самочинних або будь-яких перебудов чи перепланувань у цьому житловому будинку. На день укладення цього договору усі технічні характеристики житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами відповідають правовстановлюючим документам та технічному паспорту на житловий будинок (будинковолодіння) виданим Коростеньським бюро технічної інвентаризації 30.03.1983 року.

За домовленістю сторін технічна інвентаризація житлового будинку з господарськими будівлями перед ухваленням цього договору не проводилася. Відчужувана нерухомість, яка є предметом цього договору, візуально оглянута мною, Обдарованим до підписання цього договору. Недоліків чи дефектів, які б перешкоджали використанню її за цільовим призначенням, реконструкції житлового будинку та самочинних переобладнань, перепланувань на момент огляду виявлено не було, всі інші якісні і будівельно-конструктивні недоліки та дефекти, які б перешкоджали використанню майна за їх цільовим призначенням, нами виявлені і узгоджені на момент огляду, і такий стан мене, ОСОБА_7 задовольняє повністю. Претензій до ОСОБА_8 щодо якісних характеристик зазначеного у цьому договорі відчужуваного майна Обдарований не має.» (а.с.135,136).

Із наданих відповідачем копій документів вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_9 зареєстровано 19.05.2009 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.51,52,53).

Згідно рішення Радомишльського району Житомирської області від 29.11.2016 вбачається, що власник домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_6 зверталася з позовом до своєї сестри ОСОБА_10 та її чоловіка ОСОБА_3 , які з 2008 року проживають з її дозволу і зареєстровані в її будинку, про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення із приватного будинку та зняття з реєстраційного обліку. Під час розгляду за участі представника позивача ОСОБА_1 цієї справи судом було встановлено, що позивач не надала доказів того, що відповідачі руйнують або псують житло, навпаки вони доклали багато зусиль на покращення житлової привабливості будинку, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог та відмовив у їх задоволенні, вказане рішення Апеляційним судом Житомирської області ухвалою від 02.02.2017 залишено без змін. (а.с.54-55, 56-57).

Із акту обстеження соціального стану, складеного 21.12.2015 депутатом міської ради в присутності сусідів вбачається, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання, в будинку регулярно проводиться косметичний ремонт. В частині будинку, в якій проживає ОСОБА_10 відсутнє газове опалення (а.с.59).

Згідно висновку судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.12.2018 №1091/17-25, за результатами натурного обстеження встановлено, що житловий будинок реконструйовано. Будинок розділено на 2 ізольовані частини, веранду та кладочку демонтовано, натомість улаштовано зблоковані прибудови. В одній частині проживають, інша пустує (а.с.159).

Експертом зауважено, що проведена реконструкція потребувала значного проміжку часу та згоди двох сторін, які відокремлювали приміщення житлового будинку, оскільки були проведені наступні роботи : демонтовано веранду, кладовку, влаштовано прибудову по всій довжині фасадної стіни, зблокована прибудова влаштована з різного будівельного матеріалу, частина облицьована цеглою, інша частина виконана з піщанику, закладено дверний проріз, що відокремило дві частини приміщень будинку, з обох сторін стіни, де було закладено дверний проріз, проведено опоряджувальні роботи, а саме поклеєні шпалери. В частині, яка на момент обстеження заселена, також проведена реконструкція та переобладнання, а саме : демонтована частина стіни, внаслідок чого кладочка 5 приєднана до кімнати 3, в кімнаті 3 демонтовано піч, проведено газ, влаштовано газове опалення. Більш того, при проведенні візуально-інструментального обстеження були виявлені ознаки фізичного зносу проведених перепланувань, що свідчить про значний проміжок часу, який пройшов з моменту їх здійснення. Експерт прийшов до висновку, що визначити матеріальну шкоду, яка нанесена ОСОБА_1 , не вбачається можливим, оскільки руйнування, демонтаж, реконструкція імовірно були виконані до набуття ОСОБА_1 права власності на домоволодіння по АДРЕСА_3 . Висновки : «1.2. Визначити розмір матеріальних збитків, завданих власнику жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 внаслідок його руйнування, демонтажу, проведення добудов, перепланування, переобладнання та розмір (вартість) ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень унаслідок його руйнування, демонтажу, проведення добудов, перепланування, переобладнання для приведення його у попередній стан не вбачається можливим в зв`язку з тим, що не можливо встановити час проведення зазначених робіт, виходячи з матеріалів наданих на дослідження» (а.с.157-162).

З відповіді Радомишльського РВ ДРАЦ № 74/21.14-15 від 16.01.2020 та Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області слідує, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після його смерті прийняв його син ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 08.09.2020 ОСОБА_2 залучено до участі у справі як правонаступника відповідача ОСОБА_3 .

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В той же час, стаття 1231 ЦК України передбачає, що:

- до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем;

- до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.

Враховуючи, що первісний відповідач по справі помер, а правонаступництво щодо відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем за його життя законодавством не передбачено, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.12, 23, 76, 81, 257, 258, 259, 265, 272,273, 280, 284,289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О. В. Мельник