Справа № 824/8/22 Головуючий 1 інстанція - Савченко С.І.
Проваження № 22-ск/824/19/2022
У Х В А ЛА

іменем України

15 липня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі: головуючого судді Савченка С.І., за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2012 року у третейській справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2012 року у третейській справі № 276/12 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2012 року у третейській справі № 276/12 задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» борг за кредитним договором у розмірі 672858,98 грн. та третейський збір у розмірі 7128,59 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 червня 2013 року у справі № 755/4752/13-ц задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2012 року у третейській справі № 276/12. Про ухвалення рішення третейського суду вона довідалася від своєї матері ОСОБА_2 лише 10 грудня 2021 року.

Вважає, що вказане рішення третейського суду є незаконним і винесене третейським судом всупереч п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», яка передбачає можливість розгляду третейськими судами будь-яких справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Оскільки ОСОБА_2 на підставі кредитного договору отримала кредит в ПАТ «Укрсоцбанк» і вона є споживачем фінансових послуг, то дана справа третейськму суду не підвідомча, а тому відповідно до положень п.1 ч.2 ст.458 ЦПК України рішення третейського суду підлягає скасуванню. Окрім того, заявниця є рідною донькою ОСОБА_2 (на даний час ОСОБА_3 ) і на час прийняття третейським судом рішення була зареєстрована і мешкала з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що внаслідок прийняння рішення, третейський суд вирішив питання про її права та обов`язки щодо вказаної квартири, оскільки не було досліджено її майнові права, природу виникнення іпотечного договору на час її неповноліття та дотримання Законів України «Про охорону

- 2 -

дитинства» і «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей, у зв`язку з чим у подальшому її було безпідставно позбавлено права користування цією квартирою. Повісток ні від третейського суду. Ні від Дніпровського районного суду м.Києва вона не отримуавла, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Учасники третейського розгляду ПАТ «Укрсоцбанк», особі його правонаступника АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 правом на подання заперечень (пояснень) на заяву не скористалися, позицію по суті заяви не висловили. Копія ухвали про відкриття провадження та копія заяви з додатками у встановленому порядку направлені на їх адреси.

Заявниця ОСОБА_1 належним чином повідомлена про розгляд справи, що стверджується направленою згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на електронну адресу її представника адвоката Пятницького С.С. (ордер від 22 лютого2022 року) судовою повісткою і повідомленням про її доставлення, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПАТ «Укрсоцбанк», особі його правонаступника АТ «Альфа-Банк», належно повідомлений про розгляд справи, не з`явився, причин неявки не повідомив.

Щодо ОСОБА_2 , то судові повістки двічі поверталися із відміткою пошти, що особа за даною адресою не знаходиться, що у свою чергу відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученням судової повістки та згідно ч.2 ст.457 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали справи третейського суду № 276/12, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно ст.457 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду і за наслідками розгляду заяви суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», і позичальницею ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 851/10/27-11/8-341, за умовами якого банк надав позичальниці кредит на споживчі потреби в розмірі 80000 доларів США терміном до 31 липня 2023 року із розрахунку 13,50 % річних, а позичальниця зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплатити проценти за його користування.

Повернення тіла кредиту і процентів згідно пункту 1.1.1 кредитного договору і графіку платежів передбачено шляхом внесення позичальником щомісячних платежів до 05 числа кожного місяця.

У зв`язку із невиконанням позичальницеюОСОБА_2 обов'язків по поверненню кредитних коштів, покладених на неї кредитним договором, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом про стягнення боргу до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який своїм рішенням від 07 грудня 2012 року у третейській справі № 276/12 позов задоволив і стягнув із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» борг за кредитним договором станом на 10 травня 2012 року у розмірі 672858,98 грн. та третейський збір у розмірі 7128,59 грн.

- 3 -

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 червня 2013 року у справі № 755/4752/13-ц постановлено видати виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2012 року у третейській справі № 276/12 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 672858,98 грн.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, в тому числі матеріалами третейської справи № 276/12.

Згідно ст.51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Рішення третейського суду може бути скасоване в тому числі, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні положення містить ст.458 ЦПК України, згідно п.5 ч.2 якої рішення третейського суду може бути скасоване у випадку якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що скасування рішення третейського суду у випадку його оскарження особою, яка не брала участі у справі, можливе виключно у випадку якщо при ухваленні рішення третейський суд вирішив питання про права та обов`язки цієї особи.

Як вбачається із рішення третейського суду від 07 грудня 2012 року, суд вирішив питання лише про права і обов`язки позичальниці ОСОБА_2 , стягнувши з неї борг за кредитом. Ніяких інших питань, в тому числі питань про права та обов`язки заявниці ОСОБА_1 , третейський суд не вирішував, зокрема суд не стягував з неї кошти, як і не покладав на неї будь-яку іншу відповідальність та не покладав будь-яких обов`язків.

Намагання заявниці ОСОБА_1 у поданій заяві пов`язати факт її реєстрації і проживання з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , із наявністю у неї права на оскарження рішення третейського суду недоречні. Як вище вказувалося оскаржуване рішення третейського суду стосується виключно сторін справи - ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 і не впливає ніяким чином на права заявниці та не породжує у неї обов`язків. В тому числі дане рішення не вирішує жодних питань про житлові права ОСОБА_1 щодо користування квартирою АДРЕСА_2 .

Це ж стосується посилань заявниці на те, що внаслідок прийняття рішення третейським судом у подальшому її було безпідставно позбавлено права користування цією квартирою, які є необгрунтованими. Заявниця ОСОБА_1 не є боржником за вказаним судовим рішенням.

Відхиляючи дані доводи, суд, в тому числі враховує, що третейським судом не вирішувалося питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, що у свою чергу додатково свідчить про відсутність порушення вказаним рішенням прав заявниці.

Посилання заявниці як на підставу скасування рішення третейського суду на те, що справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» не підвідомча третейському суду відповідно доп.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» як така, що пов`язана із захистом прав споживача банківських послуг, суд не приймає до уваги, оскільки наведені доводи стосується прав та обов`язків учасника третейського розгляду ОСОБА_2 . Заявниця не є її представником та на не уповноважена діяти від імені ОСОБА_2 .

При цьому суд не вправі давати оцінку правомірності рішення у відношенні прав та обов`язків ОСОБА_2 в межах розгляду даної справи. Якщо ОСОБА_2 вважає рішення третейського суду незаконним, то вона вправі самостійно оскаржити його в

- 4 -

установленому законом порядку.

З викладених підстав суд прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування оспорюваного рішення третейського суду від 14 червня 2013 року.

Керуючись ст.ст.259, 260, 263, 454, 458, 460 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 грудня 2012 року у третейській справі № 276/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та зилишити вказане рішення третейського суду без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий С.І.Савченко