Справа № 149/2097/21
Провадження №2/149/42/22
Номер рядка звіту 31
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.07.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Павлюк О. О.,

при секретарі Маціпура В. П.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: адвоката Дроненка Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом Хмільницької міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів за фактичне земелекористування

В С Т А Н О В И В:

Хмільницька міська рада Вінницької області звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за фактичне землекористування.

Позов мотивовано тим, що відповідно до рішення третейського суду від 30.03.2007 року за відповідачем зареєстровано право власності на 46/100 частки будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням 20 сесії 5 скликання № 170 Хмільницької міської ради відповідачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки із земель запасу міста. Рішенням 20 сесії 6 скликання № 531 Хмільницької міської ради відповідачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2 . Рішенням 67 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання № 2349 розглянуто заяву відповідача про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку, що по АДРЕСА_3 ) та надано відповідний дозвіл, а також встановлено річний розмір втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки з 01.01.2019 у розмірі 27097,59 грн. та зобов`язано відповідача укласти протягом 30 днів з дня прийняття цього рішення у класти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування збитків за фактичне землекористування у розмірі орендної плати з 01.01.2019. Згідно акту обстеження стану дотримання умов використання земельної ділянки від 21.12.2018 № 19 земельна ділянка по АДРЕСА_4 використовується ОСОБА_2 без належного оформлення правовстановлюючих документів. Про проведення акту обстеження відповідач був повідомлений листом, однак ніяк не відреагував. Всього за період з 01.01.2019 по 24.01.2021 по ділянці площею 3177, 0 кв. м по АДРЕСА_4 бюджет недоотримав кошти в сумі 28845, 82 грн., які позивач просить стягнути.

Ухвалою суду від 18.08.2021 відкрито загальне позовне провадження, оскільки підприємницька діяльність ОСОБА_2 була припинена 24.02.2017. Призначено підготовче судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.11.2021 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

06.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги та просить їх задоволити, посилаючись на обставини, що містяться в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - адвокат Дроненко Ю. В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти задоволення позову, посилаючись зокрема на те, що недоведеним і безпідставним є обрахування розміру шкоди, виходячи з площі земельної ділянки 3177,0 кв. м. Оскільки межі спірної земельної ділянки не визначені на місцевості, а позивачу належить 46/100 будівель та споруд, які розташовані на цій земельній ділянці, якими він користується, вказаний обрахунок є безпідставним.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно до рішення третейського суду № 668 від 30.03.2007 року ОСОБА_2 набув права власності на будівлю та споруду, які розташовані по АДРЕСА_2 .(копія на а.с.19-20).

Відповідно до рішення Хмільницької міської ради № 531 від 23.02.2012 року (копія на а.с. 26 ) та рішення Хмільницької міської ради № 170 від 26.04.2007 року (копія на а.с. 23) ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 12-24/464 від 29.07.2021 (а.с. 22) адреса виробничих та складських приміщень, що належать ОСОБА_2 , змінена з АДРЕСА_1 .

Хмільницька міська рада своїм листом від 16.11.2018 (копія на а.с. 39) попередила відповідача про плановий виїзд комісії самоврядного контролю, у зв`язку з використанням земельної ділянки площею 3177,0 кв.м, розташовану по АДРЕСА_2 без оформлення правовстановлюючих документів.

Відповідно до акту обстеження та дотримання умов використання земельної ділянки № 19 від 21.12.2018 року, рекомендовано ОСОБА_2 протягом 30 днів з дати отримання даного акту, оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_4 .(копія на а.с. 36-38).

25.01.2021 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_6 належні йому 46/100 часток будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 51-53).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_7 приймала участь у виїзді комісії на місцевість, де знаходиться комплекс будівель. Підписувала акт обстеження як свідок, а також здійснювала розрахунок збитків. Свідок ОСОБА_8 у 2018 році здійснював виїзд на обстеження земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 , що визначалася членами комісії. Сам ОСОБА_2 був залучений до виїзду як свідок, оскільки сам ОСОБА_2 на засідання комісії не з`являвся. Свідок ОСОБА_9 був головою комісії, яка здійснювала виїзд на земельну діялнку, якою користується ОСОБА_2 . Підтвердив достовірність відомостей, зазначених у Акті.

Згідно листа виконкому Хмільницької міської ради № 118/01-18 від 18.01.2019 року (копія на а.с. 41) ОСОБА_2 рекомендовано протягом 30 днів з дати отримання вищезазначеного акту оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Рішенням Хмільницької міської ради № 2349 від 25.11.2019 (копія на а.с. 27-28) розглянуто заяву відповідача про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку, що по АДРЕСА_3 ) та надано відповідний дозвіл, а також встановлено річний розмір втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки з 01.01.2019 у розмірі 27097,59 грн. та зобов`язано відповідача укласти протягом 30 днів з дня прийняття цього рішення у класти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування збитків за фактичне землекористування у розмірі орендної плати з 01.01.2019. Вказане рішення відповідачем не оспорювалось.

Крім того, в жовтні 2019 ОСОБА_2 звертався до міського голови із заявою про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 3177,00 кв. м для розміщення та експлуатації основних, підсобних і проміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (копія на а.с. 29).

23.06.2021 Рішенням Виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 332 було затверджено акт про визначення розміру збитків від 13.05.2021 (копія на а.с. 54-55,56), яким ОСОБА_2 нараховано збитків в розмірі 28845, 82 грн. за використання земельної ділянки в період з 01.01.2019 по 24.01.2021 без відповідного оформлення правовстановлюючих документів. Вказане рішення було направлено відповідачу листом від 02.07.2021 та ним відповідачем не оспорювалось.

Згідно попереднього розрахунку розміру збитків по земельній ділянці площею 3177, 00 кв. м, що розташована по АДРЕСА_4 по ОСОБА_2 (копія на а.с. 46-47), розмір збитків за 2019 становить - 27097,59 грн., за 2021 - 1748, 23 грн. За 2020 рік позивачем було сплачено кошти за користування вказаною земельною ділянкою. Збитки за 2020 рік відповідачем було сплачено добровільно, про що повідомила представник позивача в судовому засіданні. Таким чином, загальний розмір збитків становить 28845, 82 грн.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом "д" статті 156 ЗК України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі - Порядок № 284).

Згідно з п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ № 284 від 19 квітня 1993 року з наступними змінами, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані. При цьому неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, в тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно з п.2 Порядку визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (п. «ґ» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій»).

Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про землеустрій»).

При цьому згідно з ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Законом України «Про Державний земельний кадастр» визначено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

За змістом ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачу рішеннями Хмільницької міської ради, за його заявами, неодноразово надавався дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 3177, 00 кв. м, розташовану по АДРЕСА_3 ), однак до цього часу вказана документація не виготовлена, а тому за період з 01.01.2019 по 24.01.2021 Хмільницькій міській раді завдано збитку на суму 28845, 82 грн., що визначено актом про визначення розміру збитків від 13.05.2021 (копія на а.с. 56-57). Суд звертає увагу, що розмір збитків затверджений рішенням Виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 332 від 23.06.2021 (копія на а.с. 54-55), яке відповідачем в судовому порядку окремо не оскаржувалися. Доводи представника відповідача, що розрахунок збитків є неправильним, оскільки позивачем не доведено, що розмір земельної ділянки, яким користується ОСОБА_2 становить 3177, 0 кв.м, також спростовуються тим, що останній сам звертався до міської ради із заявами про надання дозволу на виготовлення документації на земельну ділянку саме такої площі, ним уже сплачену суму збитку за 2021 рік, яка вираховувалась із розміру саме такого розміру земельної ділянки, яку зазначає позивач, ним не оспорювалось рішення щодо затвердження акту про визначення розміру збитків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі ст.ст. 152, 156, 157 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 ) на користь бюджету Хмільницької міської територіальної громади (Хмільницька міська рада, , Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Столярчука, буд. 10) 28 845 (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 82 коп. збитків, нанесених місцевому бюджету внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 ) на користь Виконавчого комітету Хмільницької міської ради (, Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Столярчука, буд. 10) 2 270,00 грн. понесених витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.07.2022

Позивач: Хмільницька міська рада (, Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Столярчука, буд. 10);

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 );

Треті особи: ОСОБА_3 (с. Радянське, Літинський р-н., Вінницька обл.);

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 );

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_7 ) .

Суддя Павлюк О. О.