ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року

м. Валки

справа № 613/1858/21

провадження № 22-ц/818/3676/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Н.П.Пилипчук,

за участю секретаря судового засідання Гармаш К.В.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2022 року ухвалене у складі судді Токмакової А.П.,-

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті спадкоємця ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що вона є дочкою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 15 вересня 2012 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер: :00:002:0062, розташовані по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, розташована на території Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, кадастровий номер: :03:000:0340. Після смерті ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого заведено спадкову справу № 160/2019. Крім неї спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_3 .. ОСОБА_1 звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом предметом якого є вищезазначений автомобіль. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , у зв`язку із чим 25 червня 2021 року до Валківського районного суду Харківської по вказаній справі від ОСОБА_2 надійшла заява, де вона зазначила, що є донькою відповідача, має намір прийняти спадщину та бути правонаступником померлого у цій справі. Саме з цього моменту позивачу стало відомо, що відповідач є донькою ОСОБА_3 . Позивач вважає, що відповідача необхідно усунути від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , оскільки останній за увесь час проживання у будинку матері позивача жодного разу не говорив про існування у нього доньки, вона ніколи до нього не приїжджала. Крім того, у 2013 році у ОСОБА_3 було виявлено онкологічне захворювання, у зв`язку з чим останній потребував постійного догляду та матеріальної допомоги, однак, відповідач участі в догляді за батьком не приймала, будь-якої моральної підтримки чи матеріальної допомоги йому не надавала. Також, позивач зазначала, що відповідач вчиняла протиправні дії відносно спадкоємця, що підтверджується відповідними зверненнями до відділу поліції №1 Богодухівського РВП ГУ НПУ в Харківської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Зазначає що неправомірні дії відповідачки призвели до захворювання ОСОБА_3 та стали причиною його смерті.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення мотивовано тим, що позивач не довела належними та допустимими доказами, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача, яка у свою чергу умисно ухилялася від надання такої допомоги.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник не отримувала повідомлення про судове засідання, а тому суд не мав права розглядати справу за її відсутності. Крім цього, судом першої інстанції не були розглянуті клопотання про витребування доказів, а саме витребування з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації, про те хто отримував свідоцтво про смерть ОСОБА_3 від 17.06.2021 серія НОМЕР_2 та здійснив поховання останнього та про витребування з амбулаторії загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ с. Губарівка) медичної карти ОСОБА_3 , вказана інформація потрібна для того, щоб встановити, чи ухилялася відповідач від надання допомоги спадкодавцеві, який через важку хворобу був в безпорадному стані.

Скаржник зазначала, що відповідач не доглядала за своїм батьком, хоча останній потребував цього, зазначала що саме її сім`я купувала ліки та передавала померлому. Апелянт також зазначала, що сама має права на спадкування оскільки є рідною дочкою ОСОБА_4 з якою у ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14.12.1958 Жовтневим райбюро РАЦС м. Харків, актовий запис № 1238 від 14.12.1958.(а.с.11)

З 15.09.2012 ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 18.12.2019 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 09.01.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №12 (а.с.13).

Відповідач є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 20.04.1970 Гутянським с/ЗАГС Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 22. Після реєстрації шлюбу 15.08.1987 відповідач змінила прізвище на ОСОБА_6 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 22.09.2021. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , 20.10.1998 даний шлюб розірвано. 24.11.1998 ОСОБА_7 зареєструвала шлюб, після чого змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 виданого 24.11.1998 Губарівською с/радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис №13.(а.с50; 73-75);

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17.06.2021 Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №424.(а.с.76).

Відповідач звернулась до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.(а.с.72);

08.09.2021 позивач також звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 3-249.(а.с.16).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на приписи статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1265 цього Кодексу (частина друга статті 1258 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно із положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, у порядку статті 81 ЦПК України, не обґрунтувала та не надала будь-яких доказів, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та відноситься до будь-якої черги спадкоємців за законом, визначених статтями 1261 ЦК України 1265 ЦК України.

Сам факт звернення ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не може свідчити про наявність у позивача права на спадкування за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Однак, позивачка не довела і не надала суду доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю.

Як зазначає позивач, у 2013 році у ОСОБА_3 виявлено онкологічне захворювання, у зв`язку з чим він потребував постійного догляду та матеріальної допомоги, однак, відповідач участі в догляді за батьком не приймала, будь-якої моральної підтримки чи матеріальної допомоги йому не надавала.

Згідно пояснень позивачки наданих у суді апеляційної інстанції у травні 2021 року відповідачка забрала батька до себе та примусово утримувала його, не надаючи медичної допомоги та догляду. Хоча напередодні він міг самостійно пересуватися, навіть приїзжав у судове засідання в іншій судовій справі.

Тобто позивач визнає, що до травня 2021 року ОСОБА_9 не знаходився у безпорадному стані, міг пересуватися та виступати у суді.

Факт примусового утримання ОСОБА_9 з боку відповідачки жодними доказами не підтверджується.

Доводи апеляційної скарги щодо не належного виконання судом обов`язку сприяти позивачці у витребуванні з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації, про те хто отримував свідоцтво про смерть ОСОБА_3 від 17.06.2021 серія НОМЕР_2 та здійснив поховання останнього та у витребуванні з амбулаторії загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ с. Губарівка) медичної карти ОСОБА_3 висновку суду першої інстанції не спростовують.

У судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції позивачка пояснила, що дані медичної картки, що містяться в матеріалах справи є неповними. Повна медична картка повинна підтвердити той факт, що ОСОБА_3 з травня 2021 року він за медичною допомогою до амбулаторії за місцем свого постійного проживання не звертався. Витребування даних про те хто отримував свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та здійснив поховання останнього необхідні позивачці для доведення того факту, що відповідачка поховання батька не здійснювала.

Судова колегія вважає, що не звернення особи за медичною допомогою само по собі не може свідчити про те, що така особа знаходиться у безпорадному стані, у зв`язку із чим потребує стороннього догляду. А той факт, що відповідач не несла витрат по похованню батька не свідчить про те, що вона не надавала йому допомоги за життя.

Таким чином обставини на як посилається позивачка не відносяться до предмету доказування в дійсній справі. Тому не вирішення судом клопотання про витребування доказів на підтвердження зазначених обставин не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду про те, що позивач не довела належними та допустимими доказами, фактів перебування спадкодавця у безпорадному стані, його потребу у сторонній допомозі та ухилення відповідачки у наданні такої допомоги.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта стосовно неповідомлення позивача про дату та час розгляду справи та розгляд справи за її відсутності колегія суддів зазначає наступне, відповідно до ч.1та п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 надавала заяви про відкладення судового засідання призначених на 24.05.2022 (а.с.177), 29.06.2022 (а.с.188), 28.07.2022 (а.с.192) та була повідомлена про судове засідання призначене на 01.09.2022, що підтверджується зворотнім повідомлення. (а.с. 196)

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2022 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук