Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/6536/22
Провадження № 2/553/3193/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.12.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді Крючко Н.І.,

при секретарі Компанієць А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної у м. Полтаві ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільської районної у м. Полтаві ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекція архітектури та містобудування України поро визнання права власності на нерухоме майно.

Згідно ухвали суду від 05 грудня 2022 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шиян В.О. в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Подільської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекція архітектури та містобудування України, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до договору оренди землі №5/04.1-06, укладеного 08.09.2022 року між Подільською районною у м. Полтаві радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар), позивачу в оренду передана земельна ділянка, загальною площею 24 кв.м., кадастровий номер :16:004:0196, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На вищевказаній земельній ділянці ОСОБА_1 збудований гараж.

Відповідно до технічного паспорту на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 21.09.2022 року ФОП ОСОБА_2 , гараж літера А-1, має загальну площу 21,0 кв.м..

Ринкова вартість вищевказаної нерухомості згідно висновку експерта за результатами експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження № 59, складеного 30.09.2022 року судовим експертом Федоровим Д.Ф., складає 98 000,00 (дев`яносто вісім тисяч) гривень 00 копійок.

У висновку експерта за результатами експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження № 59, складеного 30.09.2022 року судовим експертом Федоровим Д.Ф., вказано, що на підставі проведеного дослідження експерт встановив, що гараж літ.А-1 за адресою: АДРЕСА_1 відповідає нормативному визначенню об`єкт нерухомого майна (нерухомість), а його конструктивна система, об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання, відповідають вимогам будівельно-технічних норм, що діють на території України та висуваються до гаражів.

Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) листом від 19.10.2022 року повідомила Позивача про те, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою КМУ від 13.04.2011 року №466 за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Згідно ст. 41 Конституції України право власності здобувається в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно дост.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Зі змісту ч.ч.1,3,5 ст. 376 ЦК України вбачається, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво, про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено; про знесення самочинно збудованого нерухомого майна; про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову; про стягнення витрат, пов`язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил (п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 р.).

Нормами пункту 10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, встановлено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Враховуючи, що вказаним Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів, такі об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання на них права власності в судовому порядку.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

З огляду на вище викладене суд приходить о висновку, про доцільність визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж, загальною площею 21,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :16:004:0196.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 16, 322, 365 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13, 206, 264-265, 279, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Подільської районної у м. Полтаві ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на гараж, загальною площею 21,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :16:004:0196.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко