01.07.2022 Єдиний унікальний номер 205/3349/22
Провадження №2/205/2126/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розвівання шлюбу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, у тому числі, повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити в рішенні.

Позивачем особу відповідача зазначено як ОСОБА_2 та у вимогах позову позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , проте, відповідно до наданої до позовної заяви копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 02.907.2021 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ПСМУ Міністерства юстиції (м.Дніпро), 02.07.2021 року складено актовий запис №640 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до якого прізвище дружини, після державної реєстрації шлюбу, « ОСОБА_4 ».

Враховуючи, що надані матеріали позову не містять доказів, що 02.07.2021 року за актовим записом №640 було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за наслідками якого ОСОБА_3 залишила собі дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », вбачається, що відповідачем не вірно зазначено у позовній заяві прізвище особи відповідача щодо якої ставиться питання про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.3 ст.177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До матеріалів позову позивачем не надано доказів сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, як і не зазначено у змісті позову про його сплату або підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, з чого вбачається що позивачем судовий збір сплачено не було.

Разом з цим, позивачем надано до позовної заяви копію посвідчення серія НОМЕР_2 виданого 14.01.2016 р., про те, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI, учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав».

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №490/8128/17, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі №365/159/20, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.12. 2021 року у справі №521/17186/20. Підстави для відступу від неї відсутні.

Виходячи з наданої позивачем копії посвідчення серія НОМЕР_2 виданого 14.01.2016 р., вбачається, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який не пов`язаний з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, а отже, з підстав визначених у п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивача не звільнено від сплати судового збору, наявності інших підстав визначених Закону України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору, позивачем не зазначається та відповідних доказів не надається, клопотань або заяв про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, також позивачем не надано.

Відповідно до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривні.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу становить 992 гривні 40 копійок.

Враховуючи зазначене, позивачу також слід сплатити судовий збір за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, або надати обґрунтовану заяву чи клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору та докази на підтвердження підстав для цього.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку подання оновленої позовної заяви із вірним зазначенням особи відповідача у складі осіб сторін та у вимогах позовної заяви та надання доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом, з дотриманням вимог ст.175, 177 ЦПК України, або клопотань чи заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору та доказів що підтверджують такі обставини.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.