У Х В А Л А

30 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про надання права на шлюб,-

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , що сформована в системі «Електронний суд», в якій він просить постановити рішення яким надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 грудня 2021 року, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2021 року, вказана заява передана в провадження судді Колочко О.В.

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року вказану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії зазначеної ухвали, для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали суду від 24 грудня 2021 року про залишення заяви без руху була надіслана ОСОБА_1 24 грудня 2021 року, на вказану ним електронну пошту, і була доставлена заявнику 24.12.2021.

Як роз`яснено у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість цих строків, суду необхідно враховувати принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, у визначений термін, недоліки заяви про надання права на шлюб не усунуто, ОСОБА_1 до суду зі зверненнями щодо розгляду його заяви не звертався, рухом справи не цікавився, що свідчить про втрату інтересу до своєї заяви про надання права на шлюб, що в свою чергу тягне порушення принципу розумності строків, дотримання якого є однією з найважливіших критерій справедливого судочинства.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву позивачу, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усунув недоліки.

Враховуючи викладене, зважаючи на невиконання особою, яка бере участь у справі свого процесуального обов`язку, що впливає на розгляд справи протягом розумного строку, станом на 30 червня 2022 року недоліки заяви не усунуто, тому заяву ОСОБА_1 про надання права на шлюб, слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про надання права на шлюб визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 30 червня 2022 року.

Суддя О. В. Колочко