ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7698/22 Справа № 211/5950/21 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №211/5950/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2021 року (суддя Скотар Р.Є., повний текст судового рішення складено 05 вересня 2021 року),

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» звернулось до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 лютого 2017 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір № шляхом подачі заяви, відповідно до якої усі інші умови кредиту, усі інші умови кредитного договору викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів кредитодавця, які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua, із якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких приєднався, підписавши договір. Відповідно до кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 59980,92 грн строком на 36 місяців на будь-які законні цілі, на умовах кредитного договору, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати процентну ставку за користування кредитом відповідно до заяви № від 22 лютого 2017 року на отримання кредиту. Відповідно до пункту 3 заяви № від 22 лютого 2017 року позичальник доручив ТОВ «ФК» «ЦФР» перерахувати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 03 жовтня 2016 року у сумі 51827,41 грн; переказ на картрахунок на користь ОСОБА_1 за рахунок кредиту зг. КД № від 22 лютого 2017 року у сумі 1000,00 грн; оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 22 лютого 2017 року у сумі 5596,96 грн. оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 36» за рахунок кредиту КД № від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_1 у сумі 500,00 грн. Внаслідок не виконання відповідачкою умов кредитного договору, станом на 01 квітня 2021 року утворилась заборгованість, яка становить 145680,41 грн, що складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту 56008,59 грн, простроченої заборгованості за річними процентами 914,04 грн, простроченої заборгованості за щомісячними процентами 58771,62 грн, заборгованість за штрафом/пенею 29986,16 грн, строкова заборгованість за тілом кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за річними процентами 0,00 грн, строкова заборгованість за щомісячними процентами 0,00 грн, яку позивач просив суд стягнути з відповідачки.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр Фінансових Рішень», заборгованість за кредитнім договором № від 22 лютого 2017 року у сумі 66376,95 грн та судові витрати в сумі 1034,21 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року виправлено описку в рішенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2021 року шляхом доповнення його резолютивної частини абзацем «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн».

Із вказаним рішенням в частині стягнення витрат на професійну допомогу не погодилось ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» та оскаржило його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2021 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому суд дійшов неправильного висновку щодо дійсних обставин справи. Посилаючись на постанови Верховного Суду вважає, що категорія даної справи не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, а відсутність, як в матеріалах справи, так і у позивача, доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу та голослівне декларування відповідачем розміру можливих витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн на користь відповідачка у справі де рішення було ухвалено на користь позивача, адже цей розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Також вважає, що вартість послуг адвоката є суттєво завищеною, необґрунтовано високою, не відповідає ринковим цінам за аналогічні послуги та не відповідає критерію розумності та співмірності за складністю та тривалістю справи. Крім того, стороною відповідача не надано орієнтованого розрахунку з детальним описом робіт, виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат часу за кожним із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач був позбавлений можливості надати клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки не отримував від відповідачки додатків до відзиву на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кривенко І.М., вважає скаргу необґрунтованою та поданою без законних підстав, а оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2300 грн.

Представник ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» Павленко С.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути за відсутності представника, підтримує доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та про доставку SMS-повідомлення.

Представник відповідачки Кривенко І.М., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, а також просила стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2300 грн.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Кривенко І.М., на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 03 серпня 2022 року, акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 03 серпня 2022 року) від 20 серпня 2022 року з детальним описом наданих послуг та здійснених витрат у процесі надання правової допомоги на суму 5000 грн (а.с. 89).

Крім того, матеріали цивільної справи містять підтвердження понесення відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом цієї справи в суді першої інстанції - квитанція до прибуткового касового ордеру №9 від 20 серпня 2022 року на суму 5000 грн (а.с. 90).

Задовольняючи вимоги про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, суд виходив із задоволення позову та відсутності клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги відповідачці здійснювала адвокат Кривенко І.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 03 серпня 2022 року. На підтвердження витрат та оплату на правничу допомогу було надано акт з переліком виконаних робіт щодо надання такої допомоги та відповідна квитанція на суму 5000 грн.

Таким чином, визначаючи дійсність та обґрунтованість вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для такого стягнення.

Проте, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки, суд першої інстанції не врахував положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки заявлені позовні вимоги судом першої інстанції задоволено частково на 45,56%, тому на користь відповідачки підлягають стягненню витрати, понесені нею на оплату наданої їй професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2263 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги в частині непропорційності стягнення витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, тому рішення суду першої інстанції треба змінити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і з урахуванням витрат відповідачки.

Крім того, згідно частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (абзац перший частини восьмої статті 141 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Кривенко І.М., на підтвердження понесених нею витрат під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, надано договір про надання правової допомоги від 29 жовтня 2022 року, ордер про надання правничої (правової допомоги), акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 29 жовтня 2022 року) від 14 листопада 2022 року з детальним описом наданих послуг та здійснених витрат у процесі надання правової допомоги на суму 2300 грн, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру №16 від 14 листопада 2022 року на суму 2300 грн (а.с. 156, 157, 158, 159).

З урахуванням пропорційно задоволеним позовним вимогам 45,56% та часткового задоволення апеляційної скарги, з ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню правнича допомога надана під час розгляду справи в суді апеляційної скарги пропорційному в розмірі 1047,88 грн.

Твердження позивача в апеляційній сказі про ненадання стороною відповідача належних доказів на підтвердження є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності їх переоцінки, зокрема, надання переваги поданим стороною відповідача доказам та відхилення аргументів позивачки, які за доводами заявника є необґрунтованими.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» судом першої інстанції задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та апеляційної інстанції підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки пропорційно задоволеним вимогам, що в сумі становить 3310,88 грн (2263 грн + 1047,88 грн).

Керуючись статтями 368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2021 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових рішень», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, у сумі 3310,88 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста