Справа № 464/532/22 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/811/1344/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Колич Х.Б.

за участю: представника АТ «Державний ощадний банк України» -

Мірошнікова П.В., Шкіля М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 17 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання постанови правління АТ «Ощадбанк», наказів керівника філії та висновку службового розслідування незаконним та їх скасування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати постанови правління АТ «Ощадбанк», накази керівника філії та висновку службового розслідування незаконними та їх скасувати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постанова правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2021 №602 «Про зміни в організації виробництва і праці АТ «Ощадбанк» є незаконною. Відповідно до п.п. 119, 120 Статуту АТ «Ощадбанк» прийняття рішень щодо реорганізації та ліквідації відокремлених підрозділів банку належить до виключної компетенції наглядової ради, та відповідно до п.п.151-174 Статуту АТ «Ощадбанк» не належить до компетенції правління. Крім цього, всупереч п.п. 181-187 Статуту АТ «Ощадбанк» рішення банку про скорочення та вивільнення працівників приймали керівники філій, а правління банку лише погодило такі пропозиції. Зі змісту постанови також не вбачається, що в АТ «Ощадбанк» відбуваються зміни в організації виробництва і праці, що суперечить ст. 40 КЗпП України.

Наказ керівника філії №1166 від 01.12.2021 «Про створення комісії з службового розслідування» є також незаконним, адже його прийнято безпідставно, всупереч п. 2.2. Порядку проведення службового розслідування в установах АТ «Ощадбанк», зміст цього наказу в частині встановлення порушення є суперечливим; підстави для залучення до складу комісії з розслідування начальника юрвідділу Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» відсутні; комісією не встановлено порушення позивачем трудової дисципліни.

Окрім цього, у відповідь на службові записки начальника відділу кадрового адміністрування про надання пропозицій щодо скорочення чисельності працівників, позивач повідомляв про необхідність переглянути питання скорочення працівників юридичного відділу, адже це може негативно вплинути на його роботу.

Наказ №1020-к від 30.12.2021 «Про заходи дисциплінарного стягнення» не містить чіткої мотивувальної частини з викладенням змісту дисциплінарного проступку, відсутній склад дисциплінарного проступку (зокрема дії, за невиконання яких застосовано дисциплінарне стягнення, не відносяться до трудових обов`язків позивача, а належать до безпосередніх повноважень роботодавця, а також вина). Натомість, у ньому міститься лише посилання на результати службового розслідування в період з 01.12.2021 по 29.12.2021. У службових записках позивач повідомляв, що начальник філії незаконно організував скорочення чисельності працівників юрвідділу, оскільки він перебував у черговій відпустці, його не повідомляли про проведення скорочення, виведення зі штату працівників відділу однієї посади ускладнить його роботу. Ні чинним законодавством, ні посадовими обов`язками начальника юрвідділу не передбачено обов`язку позивача надавати інформацію щодо працівника, посада якого підлягає вивільненню.

Таким чином, за відсутності встановленого факту порушення трудової дисципліни відсутні і підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Окрім цього, наказ №1020-к від 30.12.2021 виданий з порушенням строку, встановленого ст. 148 КЗпП України, перебіг якого на думку позивача розпочався з 12.10.2021.

Що стосується наказу № 4-к від 04.01.2022 «Про скасування надбавки ОСОБА_1 », то він є безпідставним, адже він не містить чіткої мотивувальної частини з викладенням фактичних обставин, які послужили причиною скасування надбавки. Крім цього, зазначене формулювання причин скасування надбавки не відповідає вимогам п.6.1.1. Положення про оплату праці працівників АТ «Ощадбанк».

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 17 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання постанови правління АТ «Ощадбанк», наказів керівника філії та висновку службового розслідування незаконним та їх скасування - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №1020-к від 30 грудня 2021 року про застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення.

Визнано протиправним та скасовано наказ Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №4-к від 04 січня 2022 року про скасування ОСОБА_1 надбавки.

В решті вимог позову відмовлено.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог оскаржило АТ «Ощадбанк», подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що начальник відділу кадрового адміністрування Кміть І.В. уповноважувався згідно наказу начальника філії - Львівське обласне управління AT «Ощадбанк» від 27.09.2021 №639-к на вчинення комплексу дій щодо виконання процедури скорочення чисельності працівників філії, тому невиконання начальником юридичного відділу Шкіль М.І. письмових вимог начальника відділу кадрового адміністрування Кміть І.В. (викладених у службових записках від 28.09.2021 та 11.10.2021) слід кваліфікувати як «невиконання доручень керівництва Філії і перешкоджання виконанню вимог постанови правління AT «Ощадбанк» від 06.09.2021 №302 «Про зміни в організації виробництва і праці в AT «Ощадбанк» та наказу від 27.09.2021 №639-к «Про внесення змін в штатний розпис та скорочення чисельності працівників філії - Львівського ОУ AT «Ощадбанк», в частині забезпечення скорочення посад працівників зазначених у розпорядчих документах, шляхом ненадання інформації щодо працівника, посада якого підлягає вивільненню з врахуванням рівня кваліфікації та продуктивності праці в повному обсязі», що відповідає формулюванню змісту дисциплінарного порушення згідно наказу від 30.12.2021 №1020-к «Про заходидисциплінарного стягнення».

Вважає, що зібраними письмовими доказами у справі (зокрема, посадовою інструкцією від 20.02.2017, положенням про юридичний відділ від 01.02.2018, наказом від 27.09.2021 №639-k (з додатком), висновком службового розслідування від 29.12.2021, службовими записками від 28.09.2021, 05.10.2021, 11.10.2021, 12.10.2021, 13.12.2021, 16.12.2021) стверджується про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, зокрема такого елементу, як порушення або неналежне виконання позивачем покладених на нього трудових обов`язків.

Стверджує, що, притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відбулося за доведеності факту порушення трудових обов`язків, та у повній відповідності до вимог ст.ст.147-149 КЗпП України щодо процедури застосування дисциплінарних стягнень.

Вважає, що скасування надбавки позивачу ОСОБА_1 до посадового окладу відповідає вимогам ст.ст.2, 5 ЗУ «Про оплату праці», та проведено в порядку та на підставах, визначених внутрішніми нормативними документами Банку (п.п.6.16.1.1., 6.2. Положення про оплату праці працівників АТ Ощадбанк).

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Державний ощадний банк України» - Мірошніков П.В просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

ОСОБА_1 просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішенням таким вимогам відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що Постановою від 06.09.2021 №602 «Про зміни в організації виробництва і праці АТ «Ощадбанк» правлінням АТ «Ощадбанк», погоджено пропозиції регіональних управлінь АТ «Ощадбанк» щодо скорочення посад та вивільнення працівників, які обіймають ці посади, відповідно до додатку 1 до цієї постанови.

На виконання вказаної постанови начальником філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» прийнято наказ №639-к від 27.09.2021 «Про внесення змін у штатний розпис та скорочення кількості працівників філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Додатком 1 до наказу №639-к від 27.09.2021 передбачено скорочення чисельності працівників юридичного відділу, а саме посади головного юрисконсульта (1 шт. одиниця).

Службовими записками начальника відділу кадрового адміністрування від 28.09.2021 та від 11.10.2021 позивач повідомлявся про потребу у наданні у визначені терміни пропозиції щодо особи, яка підлягає вивільненню з врахуванням її рівня кваліфікації та продуктивності праці.

Службовою запискою від 05.10.2021 позивач надав інформацію щодо чисельності юридичного відділу, завдань та обов`язків, які виконуються працівниками відділу та повідомив про необхідність переглянути рішення щодо скорочення чисельності працівників відділу.

Службовою запискою від 16.11.2021 голову правління АТ «Ощадбанк» повідомлено про невиконання позивачем вимог вказаних вище службових записок та рекомендовано провести за даним фактом службове розслідування.

Начальником філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» прийнято наказ від 01.12.2021 № 1166 про проведення службового розслідування у термін до 17.12.2021 за фактом перешкоджання позивачем виконання вимог постанови від 06.09.2021 №602 та наказу №639-к від 27.09.2021.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок від 29.12.2021, яким запропоновано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності за перешкоджання виконанню вимог постанови від 06.09.2021 №602 та наказу №639-к від 27.09.2021.

Начальником філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» прийнято наказ від 30.12.2021 № 1020-к, та наказ від 04.01.2022 №4-к, яким позивачу оголошено догану та скасовано надбавку за невиконання доручень керівництва філії і перешкоджання виконанню вимог постанови від 06.09.2021 №602 та наказу №639-к від 27.09.2021.

Положеннями ст.3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Недотримання працівником умов трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку є порушенням трудової дисципліни.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: догана; звільнення.

Згідно положень ст.147 КЗпП України порушення трудової дисципліни це невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Чинним законодавством порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ч. 4 ст.149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» міститься роз`яснення про те, що при вирішенні питання, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду.

Судом встановлено, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, про що було винесено наказ від 30.12.2021 № 1020-к, який прийнято на підставі висновку службового розслідування від 29.12.2021.

Зазначеним висновком передбачено, що в управлінні створено постійно-діючу комісію з розгляду питань щодо скорочення штату працівників філії Львівського обласного управління «АТ «Ощадбанк», яка приймає пропозиції щодо конкретного працівника, який підлягає звільненню на підставі інформації про кваліфікацію і продуктивність праці.

З цього випливає, що позивач, як керівник юридичного відділу, може надавати інформацію виключно про продуктивність праці кожного із працівників, які працюють на посаді головного юрисконсульта, а чіткого обов`язку із надання пропозицій щодо конкретних працівників, які підлягають звільненню із врахуванням їх кваліфікації та продуктивності праці, посадовою інструкцією позивача не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 30.12.2021 № 1020-к не містить пунктів посадової Інструкції або Правил внутрішнього трудового розпорядку, які були порушені позивачем.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково зазначається нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №161/6283/16-ц.

Вирішуючи спір, суд вірно зазначив, що у даній справі відсутній склад дисциплінарного проступку, а саме такий елемент як порушення або неналежне виконання позивачем покладених на нього трудових обов`язків.

Таким чином, позивач не вчиняв жодних дій спрямованих на перешкоджання виконанню вимог постанови від 06.09.2021 №602 та наказу №639-к від 27.09.2021, оскільки до його обов`язків не входить надання пропозицій щодо працівника, посада якого підлягає вивільненню з врахуванням рівня кваліфікації та продуктивності праці.

Що стосується наказу від 04.01.2022 №4-к «Про скасування надбавки» колегія зазначає наступне.

Зі змісту даного наказу не можливо встановити, на якій підставі позивача було позбавлено надбавки.

Доводи апелянта про те, що підставою його прийняття є неналежне виконання трудових обов`язків та невиконанням доручень керівництва філії є необгрунтованими, оскільки у даному наказі не зазначене та не конкретизовано, які саме пункти Посадової інструкції або ж Правил внутрішнього трудового розпорядку були порушені позивачем.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що підстави для скасування позивачу надбавки у відповідача були відсутні, з огляду на відсутність у його діях складу дисциплінарного проступку та відсутності ознак порушення трудової дисципліни.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 17 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 09.12.2022

Головуючий

Судді