Дата документу 20.12.2022 Справа № 312/366/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 312/366/20 Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
№ 22-ц/807/1622/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заяви зазначали, що ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_5 . 15 грудня 2006 року вона уклала кредитний договір №0 з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», відповідно до якого прийняла від Банку кредит у сумі 1 950 000,00 гривень, який зобов`язувалась повернути до 14 грудня 2016 року. З метою забезпечення її зобов`язань за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_5 уклав договір іпотеки №0/3 від 15 грудня 2006, відповідно до його передав Іпотекодержателю (Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк») нерухоме майно, а саме: жилий будинок літ. Г-2, загальною площею 204,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., що є власністю ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Коло спадкоємців після його смерті складають: ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно був зареєстрований спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини; дочка спадкодавця - ОСОБА_3 ; син спадкодавця - ОСОБА_1 . Діти у встановленому законом порядку звернулись до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2019 р. їм було повідомлено, що вони є особами, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_5 , однак, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок літ. Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Причиною відмови стало те, що відповідно до Інформаційної довідки №159941761 від 18.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_2 , наявна наступна інформація:

- зареєстроване право власності за ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Тавтєлєвим А.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 12 грудня 2006 року за реєстровим №3130;

- зареєстрована заборона на підставі Договору іпотеки, посвідченого Буцикіною JI.O., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 15 грудня 2006 року за реєстровим №3628;

- зареєстрована іпотека 10 грудня 2012 року, реєстратором: приватний нотаріус Хара Н.С., підстава обтяження: Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідчений Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом КМНО 08 грудня 2011 року за реєстровим №2949.

Згідно Інформаційної довідки №159942267 від 18.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , наявна наступна інформація:

- арешт нерухомого майна - все нерухоме майно, підстава: постанова майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48937474, видана: 04.11.2015 року Жовтневим В ДВС;

- арешт нерухомого майна - все нерухоме майно в межах суми 7 181 334,80 грн., підстава: постанова майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47697205, видана: 02.06.2015 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області;

- арешт нерухомого майна - невизначене майно, все нерухоме майно, підстава: постанова майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 30663332, видана 16.01.2012 року підрозділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області.

Однак стало відомо, що відповідач здійснив реєстрацію права власності житлового будинку АДРЕСА_2 , що належав на праві власності померлому, за ОСОБА_4 .

Підставою для державної реєстрації були: договір іпотеки №0/3, серія та номер: 2229, виданий 15.12.2006, видавник: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Буцикіна JI.O.; Договір відступлення права вимоги, серія та номер: 27-04/ФК-20, виданий 27.04.2020, видавник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Чайка Ігор Миколайович; Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 620, виданий 27.04.2020, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко I.JI.

Позивачі вказують, що прийняття державним реєстратором Плетінь Сергієм Вікторовичем Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Васильківського району Запорізької області, рішення про державну реєстрацію прав власності, здійснено з грубим порушенням законодавства, без належних на те правових підстав, чим незаконно позивачів позбавлено право власності на об`єкт нерухомого майна (Житловий будинок), з єдиною злочинною метою - протиправне заволодіння майном, яке знаходиться у будинку та саме будинком, який розташовано у АДРЕСА_1 .

Посилаючись на Закон України «Про іпотеку», п. 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, зазначають, що не були належним чином повідомлені про вимоги іпотекодержателя. У державного реєстратора відсутній доступ до Спадкового реєстру, тому він був позбавлений можливості перевірити, чи належному колу осіб були направлені вимоги іпотекодержателя.

Також позивачі зазначили, наразі ними здійснюється погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006 р.

Посилаючись на вищезазначене просили суд, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 13.10.2020 р. індексний номер 54562426, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінем Сергієм Вікторовичем, та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №38647611 від 09.10.2020 р. про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок літ. Г-2, загальною площею 204,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність висновків суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що право власності на спірний будинок незаконно змінено без належних на те підстав та зареєстровано за ОСОБА_6 , тому існує реальна можливість відчуження будинку, що може утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Крім того, відсутні підстави для звернення стягнення на майно.

Також суд не врахував, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2019 р. позивачам було повідомлено, що вони є особами, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_5 , однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серія та номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія та номер НОМЕР_2 від 24.06.2016 р. (т.1 а.с.26).

Позивачка ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (т.1 а.с.20).

З постанови державного нотаріуса Запорізької державної нотаріальної контори від 18.03.2019 р. (т.1 а.с.27-20) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина після померлого ОСОБА_5 23.11.2016 р. до даної нотаріальної контори надійшла вимога кредитора ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до спадкоємців ОСОБА_5 , на підставі якої заведено спадкову справу №337/2016. 14.12.2016 р. до цієї контори звернулась ОСОБА_3 (позивачка по справі) із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 до цієї нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 (позивач по справі) із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7 . Окрім цих спадкоємців, спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В березні та лютому 2019 р. позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку лі. Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним нотаріусом виявлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 18.03.2019 р., за параметрами запиту - об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 , наявна наступна інформація:

- зареєстроване право власності за ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Тавтєлєвим А.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 12 грудня 2006 року за реєстровим №3130;

- зареєстрована заборона на підставі Договору іпотеки, посвідченого Буцикіною JI.O., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 15 грудня 2006 року за реєстровим №3628;

- зареєстрована іпотека 10 грудня 2012 року, реєстратором: приватний нотаріус Хара Н.С., підстава обтяження: Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідчений Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом КМНО 08 грудня 2011 року за реєстровим №2949.

Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 18.03.2019 р., за параметрами запиту за суб`єктом - ОСОБА_5 , наявна наступна інформація:

- арешт нерухомого майна - все нерухоме майно, підстава: постанова майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 48937474, видана: 04.11.2015 року Жовтневим В ДВС;

- арешт нерухомого майна - все нерухоме майно в межах суми 7 181 334,80 грн., підстава: постанова майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47697205, видана: 02.06.2015 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області;

- арешт нерухомого майна - невизначене майно, все нерухоме майно, підстава: постанова майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 30663332, видана 16.01.2012 року підрозділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області.

У зв`язку з наявністю чинних арештів, накладених, на підставі постанови державних виконавців, на вищевказане спадкове майно, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_5 , на вищевказаний житловий будинок.

В матеріалах справи відсутня інформація про оскарження ОСОБА_3 вищевказаної постанови державного нотаріуса.

З інформаційної довідки №214550118 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, від 01.07.2020 р. (т.1 а.с.38-41) вбачається, що житловий будинок літ. Г-2 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано 13.12.2006 р. за ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом, є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки 3628 від 15.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом. На підставі договору купівлі-продажу прав вимог між ПАТ «УкрСибанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 08.12.2011 р., договору про відступлення прав вимог за договором іпотеки /застави, від 26.09.2019 р. зареєстровано 28.09.2019 р. право нового іпотекодержателя даного майна ОСОБА_4 . Відступлення прав вимог по іпотечному договору відбулось за зобов`язаннями, строк виконання якого закінчується 20.08.2024 р., розмір основаного зобов`язання 1950000,00 грн., в яких є боржником ФОП ОСОБА_2 , майновим поручителем ОСОБА_5 . Містяться відомості про наявність арештів цього нерухомого майна, накладених постановами державних виконавців від 2014, 2015 р.

Копії кредитного договору від 15.12.2006 р., договору іпотеки від 15.12.2006 р., на які посилаються позивачі в позові, суду не надано.

З інформаційної довідки № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, від 19.10.2020 р. (а.с. 31-37) вбачається, що 09.10.2020 р. на підставі Договору іпотеки № 0/3, серія та номер: 2229, виданого 15.12.2006, видавник: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Буцикіна Л.О.; Договору відступлення права вимоги, серія та номер: 27-04/ФК-20, виданого 27.04.2020, видавник: ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» / ОСОБА_4 ; Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 620, виданого 27.04.2020, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. було зареєстроване право власності на житловий будинок літ. Г-2 за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 . Підстава для внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54562426 від 13.10.2020 14:43:34, ОСОБА_8 , Виконавчий комітет Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. З даної довідки вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані інші об`єкти нерухомості: житлові будинки, земельні ділянки, власниками яких ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в тому числі земельної ділянки під спірним будинком), ТОВ «ФІРМА «ВОЛНА-2020», ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Оскаржуване позивачами рішення державного реєстратора, вищевказані договори відступлення на підставі яких, в тому числі, була здійснена оскаржувана реєстрація права власності на спірний будинок, суду не надано.

Між позивачами, іншими власниками нерухомості за вищевказаною адресою, та ТОВ «ФІРМА «ВОЛНА-2020» існує конфлікт, що до користування об`єктами нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається зі скарг позивачів, в особі їх представника адвоката Кадуріна І.В, Черняк Л.В.., до відповідних компетентних органів влади (т.1 а.с.42-70, 138-143).

З відповіді Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області від 06.01.2021 р., на заяву позивачки ОСОБА_2 (т.1 а.с.130-132), вбачається, що станом на дату листа, на виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень боржником за яким виступає ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_4 ), 44206660 з примусового виконання наказу №908/1419/14, виданого Господарським судом Запорізької області 11.07.2014 про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу 2 764 481,91 грн. Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП№44206660 від 02.09.2014 державним виконавцем, з метою забезпечення виконання рішення та в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент вчинення дії), було накладено арешт на все майно боржника. Порушень порядку накладання арешту з боку державного виконавця під час винесення постанови № 44206660 від 02.09.2014-не було. Постановою про повернення виконавчого документа стягувача від 03.11.2015, на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент вчинення дії), виконавче провадження ВП №44206660 з примусового виконання наказу №908/1419/14, виданого Господарським судом Запорізької області 11.07.2014 про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу 2 764 481,91 грн завершено. Підстави передбачені законом для зняття арешту з майна боржника були відсутні, тому арешти з майна боржника знято не було.

Станом на дату листа, у відділі відсутні на виконанні виконавчі документи, боржником за яким виступає ОСОБА_5 .

Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

- № 30663332 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1200/2010, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 885 628,67 грн., судові витрати 2550,00 грн. та витрати на ІТЗ 240,00 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження №30663332 від 16.01.2012);

- № 47697205 з примусового виконання виконавчого листа №2-639/2011, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитном договором №0 від 14.02.2008 в розмірі 4798001,30 грн., суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.04.2007 в розмірі 2517833,30 та судові витрати в сумі 1820,00 грн. (залишок боргу 7181334,80 грн.) (постанова про відкриття виконавчого провадження № 47697205 від 02.06.2015).

16.03.2015 державним виконавцем в порядку п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа стягувану) вищезазначене виконавче провадження № 30663332 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1200/2010, виданого 15.04.2011 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя - завершено, про що було винесено постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16.03.2015.

Також, державним виконавцем в порядку п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа стягувачу) вищезазначене виконавче провадження №47697205 з примусового виконання виконавчого листа; № 2-629/2011, виданого 27.03.2011 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя - завершено, про що було видано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2015.

Заборгованість за виконавчими документами та виконавчим збором боржником погашено не було.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2021 р. у задоволенні скарги ОСОБА_2 від 02.12.2020 р. із аналогічними вимогами, заявленими в позові, було відмовлено, у зв`язку з перебуванням даного судового провадження (т.1 а.с.134-137).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходів з того, що державний реєстратор Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергій Вікторович є неналежним відповідачем в цій справі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч. 2 ст. 48 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (ст. 50 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.ч. 1,2 ст. 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.

Отже, за змістом вказаних норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як позивачі не скористались своїм правом на залучення належного відповідача у цій справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову, з огляду на процесуальну неможливість суду самостійно залучати інших осіб в якості співвідповідачів.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 3241), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному винесенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (Брумареску проти Румунії, №28342/95, п. 61, рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що принцип правової визначеності також встановлює, що жодна сторона не вправі вимагати перегляду остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і постановлення нового рішення по суті. Повноваження суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції має використовуватися для виправлення судових помилок. Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу правової визначеності, доки використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя у справі (Желтяков проти України, № 4994/04, п. 4244, рішення від 09.06.2001 р.)

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено із додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2022 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков