РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

представника позивача- ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить поділити житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку до нього, виходячи з часток її та відповідача в праві власності на них.

Посилається в позові на те, що їй з відповідачем належить на праві власності по Ѕ частині будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки до нього.

В будинку проживає відповідач зі своєю родиною.

Відповідач чинить їй перешкоди в користуванні будинком та земельною ділянкою, не надає їй доступу до належного їй майна, а її наміри потрапити до будинку викликають напади агресії.

Всі її спроби мирним шляхом врегулювати спір відповідач ігнорує.

13 грудня 2016 року вона направила відповідачу рекомендованим листом пропозицію з`явитися 23 грудня 2016 року о 13:00 до нотаріуса та укласти нотаріальний договір поділу житлового будинку та земельної ділянки, однак відповідач до нотаріуса не з`явився.

16 грудня 2016 року разом з працівником БТІ вона намагалася потрапити до будинку, щоб провести технічне обстеження будинку для виготовлення технічного паспорта, але відповідач разом зі своєю родиною не впустили ні її, ні працівника БТІ до будинку, даний факт зафіксовано працівниками поліції.

Враховуючи конфліктну ситуацію з відповідачем, як співвласником будинку, вважає, що спільне користування будинком з відповідачем неможливе, а тому просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

02 травня 2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому останній проти позову заперечує.

Посилається на те, що він є власником Ѕ частини даного будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 41330 від 07 серпня 2012 року після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Власником будинку був його батько ОСОБА_5 , який помер у 1998 році.

Після його смерті відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями майна є його дружина - ОСОБА_4 та його дочка - ОСОБА_6 в рівних долях.

Таким чином, після смерті матері будинок належав у рівних долях йому та його сестрі ОСОБА_6 .

04 червня 2015 року ОСОБА_6 отримала у спадок після смерті ОСОБА_7 належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі з урахуванням Ѕ частки, від якої відмовився він.

Напередодні смерті сестри між ними при свідках була укладена угода в усній формі, відповідно до якої він відмовляється від спадщини померлої ОСОБА_7 на її користь, а вона, в свою чергу, зобов`язалась відступити йому у власність Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона отримала у спадок після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання цієї домовленості він відступив свою частку спадщини у даній квартирі на користь сестри ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 червня 2015 року.

Вважає, що його відмова від частки у спадщині за своєю природою є договором міни, а істотні умови вказаного договору ними були погоджені.

Однак у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 вони не змогли укласти договір у письмовій формі і, як наслідок, ОСОБА_6 не виконала свій обов`язок відчуження Ѕ частини житлового будинку на його користь.

Наголошує на тому, що у зв`язку з раптовою смертю ОСОБА_6 остання через хворобу не змогла та не встигла відмовитися від своєї частки у спадщині за законом на його користь, відповідно до попередньої домовленості.

Зазначає також, що позивачка свою бабусю - ОСОБА_8 за життя останньої не відвідувала, не допомагала, а про належну їй частку у спадщині згадала лише після смерті своєї матері.

Відмічає, що направляв позивачці проект договору міни для підписання та подальшого нотаріального посвідчення, проте остання від підписання відмовилася.

Враховуючи викладене, просить у позові відмовити.

16 травня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка зазначає, що у неї відсутні ключі від вхідних дверей, а тому вільного доступу до будинку в неї немає, а приведена відповідачем хронологія переходу права власності на будинок не має відношення до спору.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч.ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Тобто, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Судом встановлено, що позивачка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2016 року є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка є власником Ѕ частини земельної ділянки від загальної площі 0, 1000 га, кадастровий номер :72:499:0001 по АДРЕСА_1 .

Відповідач на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 23 липня 2012 року також є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки до нього.

/ т. 1, а.с. 14 - 115; 32-33, 111-114 /

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що між ними існує конфліктна ситуація з приводу користування будинком та земельною ділянкою до нього.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року за клопотанням позивачки була призначено судова будівельно-технічна експертиза.

У висновку експерта № 35708/20-43 від 23 грудня 2021 року приведено 2 варіанти розподілу будинку та земельної ділянки до нього відповідно до часток сторін у праві власності.

Відповідно до даного висновку за результатами проведеного дослідження, співставлення з вимогами нормативно-правових актів, зазначених у дослідницькій частині висновку, технічно можливо виділити в натурі сторонам належні їм частки в справі власності на будинок та земельну ділянку.

Представник позивачки в судовому засіданні просить провести розподіл відповідно до варіанту №1 висновку експерта, вважаючи його найбільш оптимальним, виходячи з взаємовідносин сторін.

Відповідно до ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Враховуючи, що учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

З висновку експерта вбачається, що приведений варіант №1 розподілу будинку та земельної ділянки відповідає ідеальним часткам сторін у справі власності на будинок та земельну ділянку.

У грошовому виразі вартість виділеного позиваці майна становить 345598. 50 гр., а відповідача - 344643, 20 гр., тобто виділене позивачці на 478, 00 гр. перевищує вартість належної їй частки, а тому суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми на користь відповідача.

На схематичних зображеннях розподілу будинку графічно зображено поділ приміщень будинку на дві відокремлені частини.

При цьому при поділі житлового будинку за варіантом № 1 необхідно здійснити приведені в висновку будівельні роботи: закласти дверний отвір між приміщеннями 4 та 2; закласти дверний отвір між приміщеннями 5 та 2; закласти дверний отвір між приміщеннями 3 та 2; влаштувати дверний отвір з приміщення 4 назовні; влаштувати дверний отвір між приміщеннями 3 та 4; влаштувати дверний отвір між приміщеннями 5 та 4;влаштувати дверний отвір між приміщеннями 5а та 4;влаштувати кухню в приміщенні 5; влаштувати санвузол в приміщенні 5а;влаштувати перегородку між приміщеннями 5 та 5а; влаштувати перегородку з дверним отвором між приміщеннями 1 та 1а; закласти віконний отвір між приміщеннями 1 та 2; влаштувати санвузол в приміщенні 1а.

За варіантом № 1 земельна ділянка загальною площею 0,1000 га в межах встановлених координат кутів поворотів зовнішніх її меж поділяється на три земельні ділянки: для позивачки - земельна ділянка площею 486, 9 кв.м.; для відповідача - 486, 9 кв.м., у спільне користування - земельна ділянка площею 26,2 в.м.

Лінія розподілу приведена у графічному зображенні додатку №2 до висновку експерта.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» / з подальшими змінами і доповненнями/ у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частку будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виходячи з викладеного вище, висновку експертизи та взаємовідносин сторін, які не можуть досягти згоди в здійсненні ними права власності на спірний будинок та земельну ділянку, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та розподіл будинку та земельної ділянки за варіантом №1 висновку експерта.

Суд при цьому зважає на те, що будь-яких обґрунтованих заперечень проти самого висновку експерта, приведених ним варіантів розподілу будинку та земельної ділянки, а також свого бачення про порядок вирішення спору відповідач не привів, заперечуючи проти самого факту розподілу будинку та земельної ділянки, а також права позивачки на це.

Суд також враховує, що відповідно до ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

З урахуванням цього, для завершення поділу та утворення окремих квартир у будинку, суд приходить до висновку про зобов`язання виконати з цією метою переобладнання на позивачку, як ініціатора поділу.

Оцінюючи висновок експерта суд також враховує, що відповідно до відповідно ст. 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст. 106 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частинами 2, 3 ст. 102 ЦПК України визначено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта в справі наданий на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Оцінивши висновок експерта за результатами проведеної судової експертизи в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про його необґрунтованість, неповноту або неправильність.

Зважаючи на викладене вище в сукупності суд приходить до висновку, що вказаний висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі.

Суд не приймає до уваги приведені відповідачем заперечення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначено вище, позивачка набула у власність частину будинку та земельної ділянки в порядку спадкування. Спадкові права оформлені у встановленому законом порядку, право власності на набуте майно зареєстровано також у встановленому законом порядку.

Будь - яких доказів, які б відповідали встановленим законом принципам доказування, а саме розподілу спадкового майна із спадкодавцем позивачки, відповідач не надав/

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи предмет спору сторін, встановлений законом порядок розподілу спадкового майна та оформлення угод, твердження відповідача не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням цього, рівності сторін перед законом та судом, гарантовані позивачці права на звернення до суду за захистом своїх прав не можуть бути обмежені.

Керуючись ст.ст.15, 16, 358, 364, 367, 381 ЦК України, ст.152 ЖК України, ст.ст. 4,12,13, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки згідно варіанту №1 висновку експерта №35708/20-43 від 23 грудня 2021 року.

Виділити ОСОБА_3 50/ 100 частин домоволодіння, а саме:5- кухня розміром 7,2 кв.м., 5а -санвузол розміром 3.8 кв.м., 4 - коридор розміром 11,3 кв.м., 5 - житлова кімната розміром 25, 0 кв.м., а всього по будинку на 189593, 06 гр.,

По іншим приміщенням виділити: колодязь 1 / Ѕ /, ворота 2 / Ѕ / огороджа 3 / Ѕ /, гараж Б, сарай Д, а всього 345598. 50 гр., що на 478, 00 гр. більше.

Виділити ОСОБА_2 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: 1 коридор розміром 7,3 кв.м., 1а - санвузол розміром 3,8 кв.м., 2 - житлову кімнату розміром 13,5 кв.., 6- житлову кімнату розміром 17.1 кв.м., 7- кухню розміром 16,3 кв.м., а всього на 264563, 13 гр.

По іншим приміщенням виділити: колодязь 1/1/2/, ворота 2/1/2/ , вбиральня Г. огороджа 3/ 1/2/, сарай В, а всього на 344643, 20 гр., що на 478, 00 гр. менше.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 478. 00 гр. компенсації.

Зобов`язати ОСОБА_3 здійснити наступні переобладнання:

- закласти дверний отвір між приміщеннями 4 та 2;

- закласти дверний отвір між приміщеннями 5 та 2;

- закласти дверний отвір між приміщеннями 3 та 2;

- влаштувати дверний отвір з приміщення 4 назовні;

- влаштувати дверний отвір між приміщеннями 3 та 4;

- влаштувати дверний отвір між приміщеннями 5 та 4;

- влаштувати дверний отвір між приміщеннями 5а та 4;

- влаштувати кухню в приміщенні 5;

- влаштувати санвузол в приміщенні 5а;

- влаштувати перегородку між приміщеннями 5 та 5а;

- влаштувати перегородку з дверним отвором між приміщеннями 1 та 1а;

- закласти віконний отвір між приміщеннями 1 та 2;

- влаштувати санвузол в приміщенні 1а.

Розділити земельну ділянку загальною площею 0. 100га, кадастровий номер :72:499:0001 по АДРЕСА_1 .

Виділити в загальне користування співвласників земельну ділянку площею 26,2 кв.м., що має форму багатокутника ОНМЛКИЗЖЕДО.

Виділити ОСОБА_3 земельну ділянку площею 486, 9 кв.м., що має форму багатокутника АБЯЩШЧФТСРПНОХА.

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку площею 92. 0 кв.м., що має форму багатокутника ХОДГХ, та земельну ділянку площею 394, 9 кв.м., що має форму багатокутника ЯВЕЖЗИКЛМНПРСТФЧШЩЯ

Межі розподілу земельної ділянки:

-відрізки ПР, РС, СТ, ТФ згідно варіанту розподілу житлового будинку;

-відрізок ФЧ, довжиною 1,4 м з точки Ф, під кутом 45° до правого фасаду житлового будинку;

-відрізок ЧШ, довжиною 3,33 м з точки Ч, на відстані 1 м від правого фасаду житлового будинку;

-відрізок ШЩ, довжиною 13,1 м з точки Ш, на відстані 2 м від правого фасаду житлового будинку;

-відрізок ЩЯ, довжиною 12,46 м шляхом з`єднання точок Щ та Я, відстані д точки Я до точки Б - 8,12 м;

-відрізок ПН, довжиною 4,04 м з точки П, перпендикулярно до центрального фасаду житлового будинку;

-відрізок НО, довжиною 1,4 м з точки Н, перпендикулярно до центрального фасаду житлового будинку;

-відрізок ОХ, довжиною 6,6 м шляхом з`єднання точок О та X, відстань від точки X до точки А - 15,63 м;

-відрізок ОД, довжиною 14,21 м шляхом з`єднання точок О та Д, відстань від точки Д до точки Г - 6,44 м;

-відрізок ЕЖ, довжиною 2,64 м з точки Е, яка знаходиться на відстані 4,38 м від точки Д, на відстані 1 м від колодязя № 1, паралельно центральній межі земельної ділянки;

-відрізок ЖЗ, довжиною 3 м з точки Ж, на відстані 1 м від колодязя № 1, перпендикулярно до центральної межі земельної ділянки;

-відрізок НМ, довжиною 2,5 м з точки Н, точка М є зовнішнім кутом житлового будинку;

-відрізки МЛ, ЛК, КИ по центральному фасаду житлового будинку;

-відрізок ИЗ шляхом з`єднання точок И та З.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 липня 2022 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва