Житомирський апеляційний суд
Справа №282/816/22 Головуючий у 1-й інст. Носач В.М.
Категорія 76 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С.,Борисюка Р.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 282/816/22 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_2 , Державного підприємства "Дослідне господарство "Нова Перемога" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, третя особа - Інститут сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, про визнання наказу про звільнення незаконним та скасування, визнання наказу про призначення на посаду незаконним та скасування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Носача В.М.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №496-к від 2 грудня 2021 року про його звільнення з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства « Дослідне господарство « Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України з 2 грудня 2021 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового контракту ( пункт 2 статті 36 КЗпП України).

Окрім того, просив визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №497-к від 2 грудня 2021 року про призначення з 3 грудня 2021 року ОСОБА_2 на посаду директора Державного підприємства « Дослідне господарство « Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України.

Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини 3 статті 44 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що його неодноразові звернення до судів з аналогічними позовними вимогами свідчить про зловживання ним процесуальними правами. Подання позовів пов`язане виключно з бажанням захистити свої трудові права, а чисельність таких звернень зумовлена якістю правничої допомоги.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Макаренко І.Я., підтримав апеляційну скаргу та звернув увагу на ту обставину, що на час подання цього позову у провадженні Любарського районного суду Житомирської області не перебувало та на даний час не перебуває жодної цивільної справи щодо спору між цими ж сторонами та з цим же предметом.

Представник Державного підприємства « Дослідне господарство « Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся адвокат Грицик А.В., в судовому засіданні визнав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про залишення позову без розгляду суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2022 року повернуто позов ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним та скасування наказу.

Окрім того, ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 18 березня 2022 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора ДП «Дослідне господарство « Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство « Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Також судом зазначено, що ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2022 року повернуто позов ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство « Нова перемога» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В ухвалі зазначено, що позивач з грудня 2021 року та протягом 2022 року звертався до судів різних інстанцій з позовами про скасування наказу Національної академії аграрних наук України про його звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказана обставина встановлена ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 протягом незначного проміжку часу подав більше десяти позовних заяв щодо скасування наказу про його звільнення з посади в.о. директора ДП ДГ «Нова Перемога» та поновлення на роботі, штучно змінюючи підстави для їх прийняття, що свідчить про те, що такі дії вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що, у свою чергу, є підставою для застосування положень частини 3 статті 44 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 2 частини 2 даної норми також передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача ( відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У частині 4 статті 44 ЦПК України закріплене правило про те, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує ( або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

При цьому, висновок суду про штучний характер позову й зловживання позивачем процесуальними правами не може ґрунтуватися на припущеннях, оскільки це може призвести до порушення прав позивача.

Цивільне процесуальне законодавство України базується на тому, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналіз змісту пункту 2 частини 2 статті 44 ЦПК України, зокрема, свідчить про те, що під зловживаннями процесуальними правами необхідно розуміти маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

У такому випадку маніпуляція автоматизованим розподілом справ полягає у тому, що кожен з поданих численних позовів розподіляється на певного суддю (в межах юрисдикції одного суду) і позивач отримує право вибору головуючого судді у справі, тим самим нівелюючи основоположні принципи цивільного судочинства.

Однак, як свідчать матеріали справи, на час звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, у провадженні Любарського районного суду Житомирської області не перебувало жодної справи за його позовом до цих же відповідачів про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудових правовідносин.

Також судом не враховано ту обставину, що, окрім Любарського районного суду Житомирської області, позови були подано до різних судів, а не в межах юрисдикції одного суду, з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями даного суду.

Проте, чинне процесуальне законодавство не кваліфікує дії щодо подання тотожних позовів до різних судів як зловживання процесуальними правами в розумінні пункту 2 частини 2 статті 44 ЦПК України.

Варто звернути увагу суду й на ту обставину, що положеннями частини 3 статті 44 ЦПК України визначено такі можливі наслідки визнання судом подання скарги, клопотання чи заяви як зловживання процесуальними правами,- це залишення без розгляду або повернення поданої скарги, заяви чи клопотання, а не позову.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №757/64933/17-ц та від 2 березня 2020 року у справі №295/1344/19.

Отже, частина 3 статті 44 ЦПК України надає суду можливість залишати без розгляду або ж повертати скаргу, заяву чи клопотання. Однак, дія цієї норми не може бути застосована при вирішенні питання про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки вичерпний перелік підстав для залишення позову без розгляду міститься у статті 257 ЦПК України. Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , статтю 257 ЦПК України не застосував і, відповідно, жодної обставини, передбаченої цією нормою в якості підстави для залишення позову без розгляду, не встановив.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: