КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 357/6186/21

провадження № 22-з/824/778/2021

23 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівни про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2022 року в складі судді Кошель Б. І.,

встановив:

09.06.2021 Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (далі - КП Білоцерківської МР «Білоцерківтепломережа») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 65 575,90 грн за послуги постачання теплової енергії, суму інфляційних збитків в розмірі 11 874,62 грн та 3% річних - 4 311,17 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2022 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Білоцерківської МР «Білоцерківтепломережа» борг в сумі 65 575,90 грн, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 11 874,62 грн, 3% відсотки річних в сумі 4 311,17 грн, а всього 81 761,69 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Т. П. задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні позову КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

19.09.2022 представник ОСОБА_1 - адвокат Радецька Т. П. звернулася до суду з заявою, в якій просить поновити строк на долучення до матеріалів справи доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу та долучити докази до матеріалів справи. Прийняти додаткове рішення, яким стягнути з КП Білоцерківської МР «Білоцерківтепломережа» понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 5 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що в зв`язку з фактичною відсутністю відповідача на території України з причин, що нерозривно пов`язані із воєнним станом в Україні, остання не мала можливості подати до винесення судом рішення по справі докази на підтвердження понесених нею витрат з правової допомоги.

Згідно Указу Президента України №64/2-22, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24.02.2022 в Україні введено військовий стан строком на 30 діб, який було продовжено.

14.09.2022 ОСОБА_1 повернулася на територію України, після чого стало можливим підписати необхідні додатки до Договору №0110/21/Ц про надання правової допомоги від 01.10.2021, що є поважною причиною клопотати перед судом про поновлення строку на долучення доказів понесених відповідачем витрат з правничої допомоги (акти виконаних робіт, розрахунки), які було надіслано відповідачу. В тексті договору наявні пункти умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом в даній справі.

29 вересня 2022 року матеріали справи № 357/6186/21 були витребувані з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

03.10.2022 на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення представника позивача КП Білоцерківської МР «Білоцерківтепломережа» - Мартиненко Т.М., в яких остання просить відмовити у поновленні строку, який пропущений без поважних причин, на долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі.

Вказує, що відповідачем не було дотримано вимоги ч.1 ст.134, ч. 8 ст.141 ЦПК України. Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідачем не надано опису виду послуг або виконаних робіт, які були надані (виконані) на його користь, що свідчить про відсутність підстав для стягнення таких витрат. Не надано жодних фінансових документів на підтвердження фактичного здійснення витрат. Квитанція 0.0.254227781.1 від 22.05.2022, призначення: Дог.0110/21Ц від 10.10.2021, з якої вбачається, що вказаний договір не належить до даної справи, таким доказом не є .

Звертає увагу суду, що 03 серпня 2022 року Київським апеляційним судом було ухвалено рішення, при цьому строк подання доказів закінчився 08.08.2022 року.

Не дотримання строку звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з фактичною відсутністю відповідача в Україні з причин, що пов`язані з воєнним станом, не може вважатися поважною причиною для його поновлення.

Крім цього, розмір понесених витрат є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом послуг.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3-5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норма частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика є у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить відшкодувати судові витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн, що становить загальний розмір наданої їй правової допомоги з підготовки та написання апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2022 року ( а.с.69).

Апеляційну скаргу на вказане судове рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Радецька Т. П. підготовила та підписала 15 лютого 2022 року.

При цьому до апеляційної скарги не було надано жодного розрахунку витрат на правничу допомогу, не зазначено причин неможливості подання вказаного розрахунку разом з апеляційною скаргою, а також не було заявлено про те, що такий розрахунок з відповідними доказами буде подано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

З огляду на вказані обставини суд апеляційної інстанції в постанові, винесеної за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи ту обставину, що апеляційна скарга була подана до початку запровадження в Україні воєнного стану, доводи заявника про те, що заявниця 14.09.2022 повернулась в Україну, після чого стало можливим подати розрахунок попередніх витрат з надання правової допомоги та акти приймання-передачі наданих послуг є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для поновлення строку на їх подання.

Враховуючи викладене, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Т. П. про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду

Керуючись ст. 127, 141, 270, 381 ЦПК України суд

ухвалив :

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівни про поновлення пропущеного процесуального строку на долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на правничу допомогу відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівни про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк