Ухвала

13 липня 2022 року

м. Київ

справа № 295/16337/21

провадження № 61-4196св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Житомирська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 14,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву судді Верховного Суду Гулька Б. І. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року, прийняту у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Трояновської Г. С., Павицької Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року, ухваленим у складі судді Лєдньова Д. М., у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 286-к від 22 листопада 2021 року про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати з 22 листопада 2021 року.

Допущено ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків на посаді вчителя історії Житомирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 14.

Стягнуто з Житомирської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 14 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 51 358,17 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У травні 2022 року Житомирська загальноосвітня школа I-III ступенів № 14 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2022 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06 липня 2022 року справу призначено колегії суддів у складі: Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.

Перед початком розгляду справи по суті суддя Гулько Б. І. заявив про самовідвід, щоб усунути наявні обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суду.

Вирішуючи питання про самовідвід судді, Верховний Суд виходить з такого.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

На підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява судді Верховного Суду Гулька Б. І. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - передачі для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статями 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича про самовідвід задовольнити.

Справу № 295/16337/21 (провадження № 61-4196св22) передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець