Справа № 286/508/21
У Х В А Л А

09.06.2022 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Білоусенка І.В.,

з секретарем Максимець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до суду та просить визнати бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича неправомірною; зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича вжити заходів щодо направлення на її адресу копії постанов про відкриття виконавчих проваджень; зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича вжити передбачені законодавством заходи для виконання рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05.05.2021 у справі 286/508/21 за її позовом до Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» про стягнення на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 6294,18грн. та середнього заробітку за час затримки в сумі 27884,22грн., та судових витрат в сумі 908грн., а також зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича направляти на її адресу копії документів по вчинених виконавчих діях, мотивуючи тим, що 11.06.2021 на адресу Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві нею було направлено 2 заяви про прийняття до виконання виконавчих листів №286/508/21, виданих 08.06.2021 Овруцьким районним судом про стягнення з Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор»» заборгованості по заробітній платі в сумі 6294,18грн. та середнього заробітку за час затримки в сумі 27884,22грн., та судових витрат в сумі 908грн.

01.11.2021 під час телефонної розмови з працівником Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) її було повідомлено про те, що її заяви отримані та відкрито виконавчі провадження №65873090 та №65873477, які знаходяться на виконанні у державного виконавця Левицького Ю. В. Однак, копії постанов про відкриття виконавчих проваджень від державного виконавця на її адресу не надходили. Через відсутність зворотньої інформації від державної служби вважає, що є очевидною бездіяльність державного виконавця.

Її скарга на ім`я начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність державного виконавця від 01.11.2021 також залишена без відповіді. 29.11.2021 під час телефонної розмови з працівником канцелярії їй було повідомлено, що в зв`язку з завантаженістю державного виконавця, відсутністю фінансування на поштові витрати, останній немає можливості надати відповіді на заяви та скаргу.

Враховуючи, що постанови про відкриття виконавчих проваджень та інших постанов про вчинення виконавчих дій, а також інших документів виконавчих проваджень на її адресу не надходило, тому є підстави вважати, що державним виконавцем не було вчинено жодних розпорядчих дій по виконанню рішення Овруцького районного суду від 05.05.2021.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник стягувача Бондарчук Г. Ф. надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Вимоги скарги підтримала.

Державний виконавець та боржник про причини неявки не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.1 ст. 18 ЦПК України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, що ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій закріплено законодавцем в ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок судового контролю за виконанням судових рішень регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 08.06.2021 ОСОБА_1 були видані виконавчі листи у справі №286/508/21 про стягнення з Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 6294,18грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 25.12.2020 по 05.05.2021 в сумі 27884,22грн. та понесені судові витрати в сумі 908грн. (а. с.3-4).

10.06.2021 вказані виконавчі листи разом із заявою ОСОБА_1 було направлено на виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується копією вказаної заяви та фіскальним чеком від 11.06.2021 (а. с.5-8).

01.11.2021 на ім`я начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Соболь Т.В. направила скаргу на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Левицького Ю. В. (а.с.9).

Однак, доказів, які б свідчили про вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання вищевказаного рішення суду, суду не надано.

Таким чином, оцінюючи правовідносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, та письмові докази, надані на підтвердження обставин, на які посилалися учасники, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича вжити заходів щодо направлення на адресу ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича вжити передбачені законодавством заходи для виконання рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05.05.2021 у справі 286/508/21 за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» про стягнення на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 6294,18 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 27884,22грн., та понесених судових витрат в сумі 908грн.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицького Юрія Васильовича направляти на адресу ОСОБА_1 копії документів по вчинених виконавчих діях відповідно до закону.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Білоусенко