ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 грудня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3737/19

Головуючий у першій інстанції Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1094/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (суддя Пантелієнко В.Г.), постановлену 26.09.2022 у м. Ніжин Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Луєнка Ю.В. звернувся до суду з заявою про поновлення процесуального строку для подання та вирішення заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката та просив постановити по справі додаткову ухвалу, якою стягнути з позивачки вказані витрати в розмірі 15 000,00 грн. Заява мотивована тим, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.08.2021 залишено без розгляду позов ОСОБА_1 у зв`язку з її повторною неявкою до суду без поважних причин і оскільки, відповідач поніс витрати на правничу допомогу адвоката, а позивачка, в свою чергу, повела себе недобросовісно, зловживаючи своїми процесуальними правами, зазначені витрати мають бути відшкодовані на користь ОСОБА_2 за її рахунок.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Луєнка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення задоволена частково. Поновлено процесуальний строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні вимог в іншій частині відмовлено. Ухвала мотивована тим, що копію ухвали про залишення позову без розгляду сторона відповідача отримала 21.10.2021, що є підставою для поновлення процесуального строку для звернення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу. Щодо суми правничої допомоги, то суд, зменшуючи її розмір, врахував складність справи, фактично виконану адвокатом роботу і той факт, що розгляд справи по суті не проводився, а судові засідання відкладались з різних підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його заяви. Скарга мотивована тим, що стороною відповідача не було надано суду договору про надання правничої допомоги ОСОБА_2 адвокатом Луєнко Ю.В. по справі № 740/3737/19, а був наданий договір про надання правничої допомоги адвокатом, предметом якого є захист та представництво прав ОСОБА_2 щодо визнання його права власності на транспортний засіб, при цьому, розрахунок витрат на правничу допомогу відповідач поніс по справі № 740/3737/19. Також, квитанція до прибуткового касового ордеру від 28.05.2020 № 19/04/4/1, яка свідчить про сплату відповідачем коштів за надання правничої допомоги, не має відношення до даної справи. Крім того, судом не визнавались дії позивачки необгрунтованими та відповідач у своїй заяві не зазначає в чому полягала необгрунтованість її дій, що виключає відшкодування понесених відповідачем витрат у разі залишення позову без розгляду виходячи з приписів ч.5 ст.142 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у липні 2019 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з 2007 року по 08 вересня 2018 року. З метою підтвердження викладених в позові фактів, просила також викликати в судове засідання свідків та допитати їх (а. с. 3-4, 51).

Після закриття підготовчого засідання розгляд справи був призначений на 15.11.2019, в якому взяли участь як представник позивачки ОСОБА_3 , так і представник відповідача ОСОБА_4 (а. с. 60-61).

Розгляд даної справи відкладався неодноразово, а саме, 31.01.2020, 26.03.2020, 28.05.2020, 10.08.2020, 05.10.2020, 18.12.2020, 25.02.2021, 13.04.2021, 20.05.2021, 05.07.2021 у зв`язку з заявленими клопотаннями та поданими про це заявами від обох сторін (а. с. 63, 64, 66-67, 69, 73, 74, 76, 77, 79, 82, 84, 88), після чого, ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.08.2021 позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу на підставі ст. 223, 257 ЦПК України залишена без розгляду. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивачки про час і місце розгляду справи на 10 серпня 2020 року та на 05 липня 2021 року.

Вказані обставини судом першої інстанції при вирішенні питання про стягнення правової допомоги на користь відповідача не досліджувались.

26.10.2021 ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Луєнка Ю.В. звернувся з заявою, в якій просив поновити процесуальний строк для подання та вирішення заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн, мотивуючи вимоги тим, що внаслідок недобросовісної поведінки останньої та зловживання нею своїми процесуальними правами, її позов був залишений без розгляду, і оскільки, відповідач поніс судові витрати під час судового провадження даної справи, він має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 5, 6 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених, зокрема, частиною п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Колегія суддів, з огляду на вказане, не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування відповідачу витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки не вбачає підстав для визнання поведінки позивачки недобросовісною, а її дій необґрунтованими та вважає, що ОСОБА_1 скористалась своїм правом на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, а отже, в даному випадку, не можна визнати її такою, що вона зловживала своїми процесуальними правами під час розгляду справи, у зв`язку з чим, відсутні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу на користь відповідача.

Як зазначалось вище, судові засідання не проводились не тільки з причин неможливості ОСОБА_1 з`явитись до суду, а й у зв`язку з неявкою до суду відповідача та його представника, про що свідчать заяви від обох сторін, крім того, позивачка не була повідомлена належним чином про судові засідання в які не з"явилась і явку в які судом визнано з неповажних причин.

Що стосується договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.04.2019 (а. с. 98-99), то як вбачається з його змісту, предметом договору є надання правової допомоги ОСОБА_2 адвокатом Луєнко Ю.В. з питань захисту та представництва законних прав та інтересів щодо визнання його права власності на транспортний засіб в порядку спадкування після смерті батька відповідача ОСОБА_5 . Проте із додаткової угоди про погодження розміру гонорару від 22.04.2019 (а. с. 100) слідує, що сторони погодили його розмір за договором за надання адвокатом ОСОБА_4 ОСОБА_2 правничої допомоги у цивільній справі № 740/3737/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. До того ж, матеріали даної цивільної справи не містять будь-яких доказів оплати послуг адвокатом Луєнко Ю.В. за надання ним правничої допомоги з питань захисту та представлення спадкових інтересів ОСОБА_2 відповідно до вищевказаного договору.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Виходячи з зазначеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року - скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 374, 376 п. 1, 4 ч. 1, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: