Справа №519/982/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2022 м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П.,
при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Родіонова Артема Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 лютого 1998 року між ОСОБА_2 , діюча від свого імені та від імені та інтересів неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №73/Ю, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Цей договір було укладено в Одеській Товарній Біржі та у той час він не потребував подальшого нотаріального посвідчення.
Зазначений договір 18.03.1998 був зареєстрований у Южненському міському бюро технічної інвентаризації.
Реєстрація договору купівлі-продажу у Товарній Біржі здійснювалась по ініціативі відповідачів, так як це не займало багато часу.
Докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу №73-Ю від 20.02.1998 ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки придбала її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачам вартість квартири, зареєструвавши її в Южненському міському бюро технічної інвентаризації, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 04.10.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, ухвалено розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами та клопотаннями не звертались.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи 20.02.1998 між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 був укладений договір №73/Ю купівлі-продажу нерухомого майна в Одеській Товарній Біржі, згідно якого ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 , що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною (а.с.3-6).
В матеріалах справи міститься реєстраційний напис на правовстановлюючому документі, згідно якого зазначена в цьому документі квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована Южненським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 та записана в реєстрову книгу №7 пр. від 18.03.1998 (а.с.4).
Покупці і продавці цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм установлених цивільним законодавством.
Яких-небудь суперечок між покупцями і продавцями судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу квартири та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, що підтверджується фактом проживання за зазначеною адресою саме матері позивача по справі та те, що відповідачі за вказаною адресою зняті з реєстраційного обліку.
При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст. 47 ч.2 ЦК в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_1 придбала квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі -продажу, а відповідачі в свою чергу виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу.
Оскільки зазначений вище договір купівлі-продажу цілком виконаний сторонами, але порушена його форма, суд вважає, позов представника ОСОБА_1 адвоката Родіонова Артема Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним підлягає задоволенню, шляхом визнання даного договору дійсним.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 265, 280-289 ЦПК України та ст.ст. 220, 657 ЦК України, суд
Позов представника ОСОБА_1 адвоката Родіонова Артема Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.
Визнати угоду за договором купівлі-продажу нерухомого майна №73/Ю від 20.02.1998 квартири під АДРЕСА_2 , укладену між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсною.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП та паспортні дані суду невідомо, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4
Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП та паспортні дані суду невідомо, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4
Відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП та паспортні дані суду невідомо, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .
Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ