Справа № 367/3507/20
Провадження №2/367/4353/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 листопада 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої вимог тим, що 24 липня 2010 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Слов`яносербського районного управління юстиції Луганської області, про що зроблений актовий запис № 68. У шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року по справі № 369/5306/16-ц шлюб між ними розірвано.

ОСОБА_1 вказує, що дитина проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 проживає окремо. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2018 року по справі № 367/6502/17 з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на утримання сина, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2017 року до досягнення сином повноліття. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2020 року по справі №367/7604/19 було змінено спосіб стягування аліментів з ОСОБА_2 на розмір 1/4 частини всіх видів його заробітку. Рішення вступило в силу з 26 березня 2020 року.

ОСОБА_1 стверджує, що дитина знаходиться на її повному забезпеченні. Від ОСОБА_2 з 2018 року по березень 2020 року вона отримує аліменти в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, яких взагалі не вистачає для лікування, харчування дитини, не кажучи вже про придбання одягу, взуття та розвиток сина тобто на додаткові витрати. Вона має середній місячний дохід який повністю витрачає на дитину відмовляючи собі майже у всьому. На день подання позовної заяви фактично зазначені додаткові витрати конкретно на лікування дитини складають 67 402 (шістдесят сім тисяч чотириста дві) гривні 74 копійки.

ОСОБА_1 зазначає, що на веб-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщена декларація від НАЗК Відповідача за 2018 рік. Дана декларація була подана ОСОБА_2 17 травня 2019 року, як кандидата на посаду Адміністратора ТСЦ 5154, Регіонального сервісного центру в Одеській області. Також розміщені екзаменаційні оцінки, які свідчать, що ОСОБА_2 було прийнято на постійну роботу у Сервісний центр. Також Відповідач постійно подорожує закордон на відпочинок, у такі країни як Домінікана (2018рік), Італія та Іспанія (2019 рік) що підтверджується викладанням ним фото в соціальні мережі. Також у 2020 році ОСОБА_2 зі своєю дружиною придбав дорогий автомобіль.

ОСОБА_1 зазначає, що з наведеного вище вбачається, що ОСОБА_2 здоровий, працює та отримує стабільний дохід, та має достатнє матеріальне становище.

Щодо стану здоров`я дитини ОСОБА_1 зазначає, що їхній спільний син, ОСОБА_3 , має слабке здоров`я: часто хворіє ОРВІ, проходить періодичні обстеження у лікаря-ортопеда та окуліста, має діагноз бронхіальна астма персистуюча алергічна з елементами астми фізичного та психоемоційного зусилля, середньо тяжка, алергічний риніт, хронічний дакріоцистит лівого ока. Пройшовши обстеження у лікаря ортодонта у грудні 2019 року, було призначено терміново провести процедури з установки пластини для розширення щелепи та вирівнювання зубів дитині. Тому син, окрім загальних потреб, необхідних для дитини його віку, потребує додаткових постійних витрат на лікування та оздоровчі заходи. Так лікар алерголог-пульманолог призначив прийом ліків «Сінгуляр» 5мг., та «Симбікорт» щоденно для контролю астми. Ці ліки купуються щомісяця на постійній основі, тому що ними держава не забезпечує дітей безкоштовно.

ОСОБА_1 стверджує, що вона неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з проханням змінити своє ставлення до їхньої спільної дитини та надавати додаткову матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою. Вихованням та забезпеченням добробуту їхньої спільної дитини весь час займалась ОСОБА_1 , ОСОБА_2 навіть не бере до себе сина влітку на оздоровлення, хоча він постійно проживає біля моря в Одесі. Вказує, що матеріальне положення ОСОБА_2 гарне, а стан здоров`я їхнього сина постійно потребує лікування.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 інших утриманців не має, працездатний, отримує постійний регулярний дохід, має задовільний стан здоров`я, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Крім того ОСОБА_2 регулярно подорожує за кордон, що також свідчить про достатній рівень його доходів.

У зв`язку із вищевикладеним, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь, додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 67 402 (шістдесят сім тисяч чотириста дві) гривні 74 копійок.

Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24 липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.17).

У шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 16).

Відповідно до копії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року по справі № 369/5306/16-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.18)

Відповідно до копії рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2018 року позов задоволено частково, вирішено стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-20)

Відповідно до копії рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів та зміну способу їх стягнення - задоволено. Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2018 року, та вирішено стягувати, починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21-22).

З доказів доданих позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданою 18 вересня 2019 року Консультативно- діагностичною поліклінікою НДСЛ «Охматдит», випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 18 від 14 січня 2019 року, а також випискою № 1007 від 18 вересня 2019 року, ОСОБА_3 відвідував лікарні, робив обстеження, перебував на лікуванні.

Судом встановлено, що позивач відповідно до долучених до позовної заяви доказів документально підтвердила здійснення додаткових витрат на дитину за період з листопада 2017 року по червень 2020 року включно на загальну суму 51 420 гривень 14 копійок. Зокрема: у липні 2017 року на суму 502, 68 грн.; у вересні 2017 року на суму 395 грн.; у листопаді 2017 року на суму 4202, 30 грн.; у грудні 2017 року на суму 129, 99 грн.; у січні 2018 року на суму 943, 35 грн.; у квітні 2018 року на суму 9308, 01 грн.; у травні 2018 року на суму 1576, 90 грн.; у червні 2018 року на суму 1000 грн.; у липні 2018 року на суму 596, 70 грн.; у серпні 2018 року на суму 265, 07 грн.; у вересні 2018 року на суму 1012, 43 грн.; у грудні 2018 року на суму 225, 16 грн.; у березні 2019 року на суму 1022, 55 грн.; у квітні 2019 року на суму 1231, 80 грн.; у травні 2019 року на суму 1655, 74 грн.; у червні 2019 року на суму 2060 грн.; у липні 2019 року на суму 9826, 60 грн., у серпні 2019 року на суму 2139, 67 грн., у вересні 2019 року на суму 8192, 52 грн.; у жовтні 2019 року на суму 223, 55 грн.; у листопаді 2019 року на суму 463, 40 грн.; у грудні 2019 року на суму 1508, 22 грн.; у січні 2020 року на суму 303, 70 грн.; у лютому 2020 року на суму 618, 50 грн.; у березні 2020 року на суму 1094 грн.; у квітні 2020 року на суму 642, 35 грн.; у червні 2020 року на суму 279, 95 грн.

Відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення долучено докази додаткової фінансової участі у житті дитини за вказаний вище період, зокрема, відповідно до копій платіжних доручень відповідач переховував на рахунок позивача грошові кошти в наступних розмірах: у червні 2018 року в розмірі 500 грн.; у жовтні 2018 року в розмірі 3000 грн.; у грудні 2018 року в розмірі 700 грн.; у січні 2019 року в розмірі 3450 грн.; у лютому 2019 року у розмірі 6000 грн.; у березні 2019 року в розмірі 1000 грн.; у березні 2020 року в розмірі 10000 грн.; у квітні 2020 року в розмірі 500 грн.; - що в загальній сумі становить 25 150 гривень.

Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Відповідно до ч 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Частиною 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разового, періодично або постійно.

У відповідності до вимог діючого законодавства, брати участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, а відтак суд враховує, що надані позивачем документально підтверджені додаткові витрати на дитину за період з листопада 2017 року по червень 2020 року включно становлять загальну суму 51 420 гривень 14 копійок, а тому, виходячи із наданих доказів, визначена сума 51 420 гривень 14 копійок підлягає поділу між сторонами, з вирахуванням сплачених відповідачем за цей період грошових коштів в сумі 25 150 гривень.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають грошові кошти в сумі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 07 копійок (51 420, 14 / 2 = 25710, 07 - 25150).

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, будучи звільненою від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», при цьому, відповідач також є звільненим від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про те, що судові витрати у вигляді судового збору слід віднести в рахунок держави. При цьому, суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із заявою про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353, 280-282, 284 ЦПК України, суд -,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові витрати на дитину в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 07 копійок.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук