Ухвала

17 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 161/7801/20

провадження № 61-11303ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , у якому просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_5 відновити (відремонтувати) пошкоджене майно, а саме: частини сараю-літньої кухні «Б-1/2» та сараю «б1/2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року у цивільній справі № 161/6612/18 було затверджено мирову угоду та визначено, що йому на праві власності належить частина господарської будівлі сараю-літньої кухні Б-1 та частина сараю б1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно схеми поділу господарської будівлі, яка є додатком № 1 до мирової угоди, а саме: приміщення Б-1/2 площа основи 13,82 кв. м; приміщення б1/2 площа основи 5,43 кв. м. Позивач також вказував, що 07 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_3 умисно розібрав і зняв покрівлю з вищезазначених господарських приміщень, зрізав крокви та вибив задню та бокову стінки, а також стінки між даними господарськими приміщеннями, чим завдав йому майнової шкоди. Внаслідок протиправних дій відповідача він не має можливості користуватися належним йому на праві власності майном, оскільки воно знищене.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у зв`язку з чим ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року до участі у справі було залучено його правонаступника ОСОБА_1 , який уточнивши позовні вимоги, просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_5 відновити (відремонтувати) пошкоджене майно за зазначеною адресою.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2022 року позов ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 відновити (відремонтувати) пошкоджене майно, а саме: частини сараю-літньої кухні «Б-1/2» та сараю «б1/2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2022 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , відмовлено.

08 листопада 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2022 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про зобов`язання відповідача відновити (відремонтувати) пошкоджене майно (сарай).

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа № 161/7801/20 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук