ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3826/22 Справа № 203/4264/20 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року про призначення експертизи

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнювався, до ОСОБА_1 , третя особа Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

У жовтні 2021 року позивачем подано до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року клопотання позивача задоволено та призначено по справі судову судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_3 ?

- яким чином можуть вплинути умови виховання кожного з батьків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на психологічний стан та розвиток малолітньої дитини ОСОБА_3 ?

- чи має залежність оцінка сімейної ситуації малолітньою дитиною ОСОБА_3 від впливу з боку батьків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та інших дорослих?

- враховуючи психологічні особливості кожного з батьків, особливості психічного розвитку та психологічного стану дитини, її взаємовідносин з батьками, прихильності до батьків, умови соціального середовища проживання, чи потребує з позиції найбільшої психологічної доцільності, малолітній ОСОБА_3 , постійної участі батька ОСОБА_2 у вихованні в дусі поваги до соціальних норм та постійному необмеженому особистому спілкуванні з позиції взаємної поваги та загально визнаних сімейних цінностей?

- чи сприяє вказане спілкування між батьком ОСОБА_2 та його сином малолітній ОСОБА_3 , якнайкращому забезпеченню інтересів малолітнього ОСОБА_3 ?

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем пропущено процесуальний строк на звернення до суду із відповідним клопотанням, оскільки воно подано після закриття підготовчого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони по справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнецов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає можливість сторонам апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» ) і з нею випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Порядок призначення судової експертизи врегульовано статтями 102-108 ЦПК України, Законом України Про судову експертизу, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 № 53/5, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 № 53/5.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України Про судову експертизу судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Метою судово-психологічної експертизи є необхідність отримання об`єктивної, незацікавленої оцінки прийнятого рішення, вчиненої дії, вираженого напрямку, ефективності, здатності дати об`єктивну неупереджену і принципову оцінку конфлікту, суперечці, його предмету, вирішити загальні завдання за допомогою психологічних знань.

Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у під експертної особи індивідуально-психологічних особливостей, рис, характеру, провідних якостей особистості, мотивотвірних чинників психологічного життя і поведінки, емоційних реакцій та станів, закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи, і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Зважаючи на те, що предмет спору у даній справі стосується питання участі у вихованні дитини, враховуючи насамперед інтереси самої дитини, (сприйняття нею подій, що відбувається навколо із врахуванням психологічних особливостей віку дитини, її відносин з кожним із батьків, встановлення психологічної сумісності дитини із кожним із батьків та вплив останніх на дитину), з`ясування даних обставин має важливе значення для правильного вирішення справи, зважаючи на те, що в даному випадку необхідне застосування спеціальних знань, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість клопотання сторони та необхідністю призначення у зазначеній справі вищевказаної експертизи.

Беручи до уваги, що для вирішення питання щодо участі у вихованні дитини необхідні спеціальні знання, з`ясування даних обставин має важливе значення для правильного вирішення справи, зважаючи на те, що в даному випадку необхідне застосування спеціальних знань, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо призначення у зазначеній справі вищевказаної експертизи.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України, дотримуючись принципу змагальності сторін і, не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про призначення у даній справі судово-психологічної експертизи, оскільки для з`ясування питань поставлених в експертизі потрібні спеціальні знання, а сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення судово-психологічної експертизи позивач не подав разом з позовною заявою, а також те, що суд першої інстанції у порушення вимоги пункту 8 частини другої статті 197 ЦПК України постановив оскаржувану ухвалу про призначення судово-психологічної експертизи після закінчення підготовчого засідання, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, вказана норма процесуального закону не містить заборони щодо заявлення учасником справи клопотання про призначення експертизи у формі окремого клопотання, поданого не разом з позовною заявою чи після закриття підготовчого провадження.

Також ЦПК України не передбачено процесуальних наслідків для позивача, який не додав до позовної заяви клопотання про призначення експертизи, а заявив таке клопотання після пред`явлення до суду позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що призначення судом першої інстанції судово-психологічної експертизи після закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки це порушення не призвело до невірного вирішення питання про призначення експертизи та не є підставою для скасування правильної по суті ухвали суду, постановлення якої у даній справі відповідає завданням цивільного судочинства щодо вирішення спору судом.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд, дотримуючись принципу змагальності сторін, з метою забезпечення прав позивача щодо доведення ним обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, обґрунтовано задовольнив клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Колегія суддів наголошує на тому, що відмова у задоволенні клопотання про призначення експертизи позбавить позивача права на судовий захист та справедливий розгляд даної справи, що є основним завданням цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року про призначення експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко