Справа № 462/843/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Румілова Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача, яким просить стягнути на свою користь з відповідача відшкодування шкоди заподіяної смертю його батька ОСОБА_2 у сумі 204774,00 грн. за період з 01.2013 року по 31 січня 2022 року та зобов`язати відповідача здійснювати щомісячні платежі на його користь у розмірі 6500 грн. щомісячно, починаючи з 1 лютого 2022 року. Свої вимоги мотивує тим, що він і з дня свого народження проживав разом зі своїми батьками. 27 липня 2002 року його батько ОСОБА_2 трагічно загинув внаслідок падіння військового літака Су-27 Уб бортовий номер 49 в натовпі глядачів під час демонстраційних польотів військових літаків в рамках святкування 60-і річниці 14-го Авіаційного корпусу Військово-повітряних сил Збройних сил України на аеродромі спільного базування "Львів". У зв`язку з цим йому спричинена моральна та матеріальна шкода. Він є інвалідом III групи з дитинства безстроково. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2006 року з відповідача Міністерства оборони України було стягнуто на його користь шкоду, заподіяної смертю годувальника за період з 01 січня 2004 року по день ухвалення рішення суду у розмірі 10167грн. Цим же рішенням суду зобов`язано Міністерства оборони України здійснювати щомісячні платежі на його користь у розмірі 400,00грн. відшкодування, заподіяного смертю годувальника на весь строк інвалідності. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 лютого 2013 року з відповідача було стягнуто на його користь шкоду, заподіяної смертю годувальника, за період з 01 січня 2007 року по 31 січня 2013 року у розмірі 26608 грн. Також, цим же рішенням суду зобов`язано Міністерства оборони України здійснювати щомісячні платежі на його користь у розмірі 1147 грн. відшкодування, заподіяного смертю годувальника починаючи з 01.02.2013 року. Цей розмір відшкодування було присуджено виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, яка була встановлена станом на дату прийняття зазначеного рішення суду. Зважаючи на те, що розмір мінімальної заробітної плати багаторазово збільшувався, однак таке збільшення не враховувалось при обчислення розміру відшкодування, яке стягувалось незмінно у сумі 1147 грн. та такий розмір виплачується йому на теперішній час. Вважає, що різниця між розміром відшкодування, який фактично йому виплачувався, та розміром відшкодування, обрахованим виходячи зі збільшеного розміру мінімального заробітної плати, становить 204 774,00 гривні, виходячи зі зміною розміру мінімальної зарплати, відповідно до законодавства України. Окрім того, вважає, що оскільки станом на теперішній час розмір мінімальної заробітної плати становить 6500 грн., він має право на отримання щомісячного відшкодування у розмірі 6500грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди, заподіяної смертю батька ОСОБА_2 з урахуванням зміни розміру мінімальної заробітної плати за період з 01.02.2013 року по 31 січня 2022 року у сумі 204774,00грн. та зобов`язати відповідача здійснювати шомісячні платежі на його користь у розмірі 6500грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, починаючи з 1лютого 2022 року.

Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки відповідно до пункту 4 статті 1200 ЦК України розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню, не підлягає. Тому вважає, що розмір відшкодування визначений рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 04.02.2013 у справі №1309/8466/12 подальшому перерахунку, не підлягає. Позивач у період з 01.02.2013 по 31.01.2022 жодного разу не звертався із заявою про збільшення розміру відшкодування шкоди завданою смертю годувальника у зв`язку і зміною мінімальної заробітної плати. Окрім того, вважає, що строк звернення до суду у позивача сплив відповідно до вимог ст. 257 ЦК України. Просив відмовити у задоволенні заявлених вимог.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст.79 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.4 ст. 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Встановлено, що 27.07.2002 р. на Скнилівському летовищі м. Львова, внаслідок падіння військового літака СУ-27 загинув ОСОБА_2 , на утриманні якого на момент смерті перебував неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно обвинувального вироку військового апеляційного суду Центрального регіону від 25.06.2005 р. у зв`язку із загибеллю батька, визнаний по справі потерпілим.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи дитинства безтерміново.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 7 грудня 2006 року стягнуто з Міністерства оборони України в користь ОСОБА_1 10167 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, батька ОСОБА_2 , за період з 1.01.2004 року по день ухвалення рішення суду та зобовязано Міністерство оборони України здійснювати щомісячні платежі на користь ОСОБА_1 у розмірі 400 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, батька, з дня постановлення рішення на весь строк інвалідності.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.02.2013 року з Міністерства оборони України стягнуто на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану смертю годувальника за період з 01.01.2007 по 31.01.2013 та зобов`язано Міністерство оборони України здійснювати щомісячні платежі на користь ОСОБА_1 у розмірі 1147 грн. відшкодування шкоди завданої смертю годувальника, починаючи з 01.02.2013 року. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що за період з 1 січня 2007 року по 31 січня 2013 року розмір мінімальної заробітної плати збільшувався.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується інвалідам - на строк їх інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» в Україні встановлено розмір мінімальної заробітної плати: - з 1 січня 2022 року - у розмірі 6500,00 грн.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 17.02.2022 року.

Судом встановлено безспірно, що за період з 1 лютого 2013 р. по 31 січня 2022 р. розмір мінімальної заробітної плати збільшувався, проте це не враховувалось при обчисленні відшкодування. Згідно поданого представником позивача розрахунку різниця між сумою, яка мала бути виплачена позивачу в зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, та сумою фактично виплаченою за вищезазначений період, становить 204774,00грн.

Суд бере до уваги перш за все той факт, що при ухваленні рішення Залізничного районного суду м.Львова від 7 грудня 2006 року суд виходив із мінімальної заробітної плати, а не з середньої заробітної плати за займаною на час завдання шкоди посадою. Таке рішення має преюдиційне значення. Окрім того, суд приймає до уваги і ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 листопада 2013 року при розгляді аналогічного позову позивача за період часу з 1 січня 2007 року по 31 січня 2013 року, якою заявлені вимоги позивача задоволені.

Окрім того, суд також виходить з того, що захист інтересу позивача за ст.1208 ЦК України, щодо збільшення розміру відшкодування шкоди, який також є необмеженим у часі, оскільки залежить від виникнення певних обставин у майбутньому (зміни розміру мінімальної заробітної плати чи підвищення вартості життя), є похідним від захисту вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю і до таких вимог позовна давність також не поширюється, відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК України. Це означає, що законодавець допускає збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за минулий період з одночасним стягненням відповідної суми недоплати за цей період.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 204774,00грн. підлягає задоволенню.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» в Україні встановлено розмір мінімальної заробітної плати: - з 1 січня 2022 року - у розмірі 6500,00 грн.

Суд приходить до висновку, що позивач має право на компенсацію різниці між установленим законодавством розміром мінімальної заробітної плати за період з 01 лютого 2013 року по 31 січня 2022 року та сумою, яку він фактично отримував, а також на збільшення розміру щомісячних виплат починаючи з 1 лютого 2022 року у визначеному законом розмірі, враховуючи при цьому, що він звернувся до суду з вказаним позовом 17.02.2022 року.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2,12, 13, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної смертю батька, з урахуванням зміни розміру мінімальної заробітної плати за період з 01.02.2013 року по 31 січня 2022 року у сумі 204774,00грн.

Збільшити розмір відшкодування шкоди ОСОБА_1 , завданої у зв`язку зі смертю годувальника, з 01.02.2022 року з 1147,00 грн. до 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень) щомісячно, стягувавши з Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування шкоди, завданої у зв`язку зі смертю годувальника, щомісячно з 01.02.2022 року у розмірі 6500 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: Н.М.Румілова