Провадження № 2/317/212/2022
Справа № 317/3428/21
19 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
при секретарі судового засідання Динис Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Святюк Ганни Олександрівни до товариства з обмеженою відповідальністю «Александр-Агро» про припинення дії договору оренди землі, -
Право власності в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка на вказану земельну ділянку набула його дружина позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.06.2016 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права № 62042988 від 23.06.2016.
19.07.2019 позивач, будучи такою, що прийняла спадщину в порядку ст.ст 1268, 1270 ЦК України, та вважаючи, що з урахуванням дати державної реєстрації договору закінчення строку його дії припадає на квітень 2020, направила на адресу відповідача лист, яким, зокрема, повідомила орендаря про те, що є спадкоємцем після ОСОБА_2 . Згідно поштового повідомлення лист було вручено підприємству 27.08.2019, проте відповіді на вказаний лист позивач не отримав.
27.04.2020 позивач звернулася повторно до відповідача, зауваживши про факт набуття нею статусу орендодавця, та вказала на факт закінченням строку на який було укладено договір, що має наслідком припинення строку дії такого договору з 27.01.2020. Крім того, позивачка висловила письмові заперечення щодо подальшого користування орендарем земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності. Даний лист отриманий підприємством 26.05.2020, однак жодної відповіді від відповідача не надійшло.
Отже, відповідач з 27.08.2019 вже був обізнаний про наявність спадкоємиці, яка зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку, та у випадку наявності наміру поновлювати договір на новий строку з нею, мав дотриматися строків для направлення повідомлення про такі наміри, встановлені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тобто до 26.08.2019.
Натомість відповідач продовжує грубо порушувати майнові права позивача на вільне володіння, розпорядження та користування належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, зокрема шляхом мовчазної відмови у підписанні додаткової угоди про припинення дії договору оренди, внаслідок чого за відповідачем зберігається державна реєстрація іншого речового права, а саме права оренди на земельну ділянку, що унеможливлює вільне розпорядження об`єктом нерухомості його власником, а відтак змушує останнього звертатися до суду за захистом порушеного права та інтересу.
Позивач вказує на те, що наразі в Державному реєстрі прав відсутня функція, яка б дозволила автоматично припинити право оренди після закінчення його строку та за відсутності відповідної угоди сторін договору про його припинення, припинення такого права оренди землі підлягає такій же державній реєстрації в Державному реєстрі прав, як і реєстрація виникнення такого права оренди.
Також вказує, що рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав, без зазначення припинення таких прав, яке винесено після 16.01.2020, не можливо буде виконати.
Ухвалою суду від 26.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Відповідач, неодноразово повідомлений належним чином в підготовче та судове засідання не з`явився, та не скористався своїм правом подати до суду відзив на позовну заяву
Ухвалою суду від 22.09.2022 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені завчасно та належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за наявними у матеріалах справи матеріалами, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступних висновків.
Право власності в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка на вказану земельну ділянку набула його дружина позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.06.2016 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права № 62042988 від 23.06.2016.
Відповідно до п. 6 Договору оренди землі від 10.02.2010, даний договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до п. 36 вказаного Договору дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено, а п. 20 Договору закріплено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому вона була одержана в оренду.
Пунктом 40 Договору сторони погодили, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації
Згідно зі статтею 2 Закону України №161-XIV від 06.10.1998 «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно із ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Відповідно до змісту ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.
Згідно із ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Частиною 2 ст. 124 Земельного кодексу України, у редакції на час укладення договору оренди землі, було визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Частиною 2 ст. 125 Земельного кодексу України, у редакції на час укладення договору оренди землі, було визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»).
За змістом ст.18 Закону України «Про оренду землі», у редакції на час укладення договору оренди землі, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Із змісту Договору оренди землі від 10.02.2010 вбачається, що первинну державну реєстрацію договору було проведено 06.04.2010 ДП ЗРФ «Центр державного земельного кадастру», а отже строк дії вказаного договору обчислюється саме із цієї дати.
Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк.
Зокрема, згідно із ч. 2 вказаної статті орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 6 ст. 33).
Позивачем підтверджено, що заявою від 19.07.2019 вона повідомила відповідача про перехід права власності на земельну ділянку до неї в порядку спадкування після смерті чоловіка. Вказана заява була отримана представником відповідача 27.08.2019 (а.с.38,39).
Таким чином, саме з 28.08.2019 ТОВ «Александр-Агро» мало можливість скористатися положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, чим воно не скористалося.
Крім того, в матеріалах справи міститься повідомлення ОСОБА_1 від 16.04.2020, направлене на адресу товариства про припинення договору оренди, в якому вона просила припинити користування належною їй земельною ділянкою та направити на її адресу додаткову угоду про припинення дії договору оренди від 10.02.2010 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, яе було отримано представником відповідача 26.05.2020 (а.с. 40-42).
Відповідей на вищевказані листи ТОВ «Александр-Агро» позивачу не надало, та свого права на поновлення строку дії договору у встановлений законом порядку не використало.
Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю, езультатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Оскільки ТОВ «Александр Агро» після спливу строку дії договору оренди землі, не вчинило жодних дій щодо поновлення права користування спірною земельною ділянкою, відповідно оскаржуваний договір є припиненим з підстави закінчення строку його дії, а отже земельна ділянка підлягає передачі у законне володіння та користування власника.
У зв`язку з прийняттям рішення про визнання договору оренди землі припиненим задоволенню підлягають вимоги позивача щодо скасування його державних реєстрацій, що в свою чергу не суперечить положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За вказаних обставин та з урахуванням обсягу наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в особі адвоката Святюк Г.О. є обґрунтованим та законним, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені та документально підтверджено сплату 2724 грн. судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.13, 77, 81, 141, 223, 258, 263-265,354-355 ЦПК України, суд -
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Александр-Агро» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2724 грн. (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 26.12.2022.

Суддя Р.В. Мінгазов