Справа № 405/7009/19
Провадження № 2/405/415/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу №405/7009/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я відповідача ОСОБА_2 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 після смерті ОСОБА_5 в частині прийняття спадщини на 33/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним ( ОСОБА_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на 33/100 частини зазначеного житлового будинку.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2020 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задоволено. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 липня 2013 року, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Нікітенко О.В., зареєстроване в реєстрі за № 2-66, та видане на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині прийняття спадщини на 33/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 33/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2021 року задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2020 року по цивільній справі №405/7009/19, провадження 2/405/978/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Скасовано заочне рішення від 04 червня 2020 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Крім того, під час підготовчого провадження у справі ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Іванова І.А. про залучення в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у цивільній справі №405/7009/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задоволено. Залучено до участі в цивільній справі №405/7009/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з тих підстав, що предметом позову є визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2013 року, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Нікітенко О.В., зареєстроване в реєстрі за № 2-66, та видане на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині прийняття спадщини на 33/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, 28.05.2014 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Лимар О.А. за реєстраційним № 231, за яким останні купили у відповідача ОСОБА_2 33/50 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , тим самим є співвласниками зазначеного будинку, тим самим рішення у справі може вплинути на їх права та обов`язки,

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2022 року на 10 год. 00 хв. з викликом в судове засідання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шолух С.Г., яка приймала участь в судових засіданнях під час попереднього розгляду справи, в судове засідання, яке призначено на 03 лютого 2022 року не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином шляхом надсиланнятекстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення сформоване одержувачу ОСОБА_1 14.12.2021 року 12:20:15, на номер телефону НОМЕР_2 , який зазначено позивачем в позовній заяві, доставлено: 14.12.2021, 12:30:00, а так само SMS-повідомлення сформоване одержувачу адвокату Шолух С.Г. 14.12.2021 року 12:20:23, на номер телефону НОМЕР_3 , який зазначено адвокатом в поданих до суду заявах, доставлено: 14.12.2021, 12:30:00, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи позивач та представник позивача не подавали, на підставі чого та відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено на 10 березня 2022 року на 15 год. 30 хв.

В судове засідання, призначене судом на 10 березня 2022 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений судом про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу, зазначеною позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , причини неявки суду не відомо, будь - яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Тим самим, судом відзначається, що позивач ОСОБА_1 в судові засідання, які призначалися судом на 03.02.2022 року та 10.03.2022 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового розгляду справи, про поважність причин своєї неявки в судові засідання, що мало б об`єктивно підтверджуватися належними доказами суд не повідомляв, а так само не подавав заяв про розгляд справи по суті за його відсутності в судовому засіданні.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Івановою І.А., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1011784 від 22 лютого 2021 року в судове засідання, яке призначено на 10 березня 2022 року подано засобами електронної пошти заяву, яка зареєстрована судом 10.03.2022 року за вх. № 1218 про розгляд справи у її, як представника відповідача, відсутність, та у випадку повторної неявки позивача в судове засідання, просила вирішити питання про залишення позову без розгляду.

Судом, в свою чергу, відзначається, що відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положенням ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, за змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, відповідно до положень п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Також, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони, якою беззаперечно є позивач, який звернувся до суду з позовом, є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених норм процесуального Закону свідчить про те, що суд може залишити позовну заяву без розгляду з наведеної правової підстави лише у випадку одночасного існування таких умов: 1) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) його (позивача) неявка в два і більше судові засідання поспіль; 3) неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Таким чином, згідно з вимогами процесуального закону суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо він не проінформував про причини неявки, які судом буде визнано поважними, або від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене вище, та враховуючи, що судом було вжито всіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи в розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи, поряд з цим, розгляд справи по суті неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою в призначені судом судові засідання позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шолух С.Г., які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не повідомлення останніми про поважність причин своєї неявки в судові засідання, які б підтверджувалися належними доказами та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі, крім того, судом відзначається, що адвокатом Шолух С.Г. не повідомлено суд про припинення, розірвання договору № 1/29 від 29 серпня 2019 року про надання правової допомоги позивачу ОСОБА_1 , що, з огляду на зазначене вище, свідчить про наявність визначених процесуальним законом передумов для залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, на підставі чого суд дійшов до висновку про залишення, з зазначених вище підстав, без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

При цьому, суд зауважує, що залишення позову без розгляду не порушує право позивача на судовий розгляд, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України, залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору за подання позовної заяви слід вважати по фактично понесеним позивачем.

Керуючись п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 257, ст. ст. 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Судові витрати, які складаються із судового збору залишити по фактично понесеним позивачем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова