Справа № 298/1334/22
Номер провадження 2/298/337/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді Лютянської М.С.

при секретарі Коваль А.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Її батько ОСОБА_3 помер ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 . За своє життя ОСОБА_2 збудувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 склала заповіт, таким чином має місце спадкоємство за заповітом, згідно якого вона, прийняла у встановленому порядку спадщину та є єдиним спадкоємцем на майно, що залишилося після смерті спадкодавця, в т.ч. на житловий будинок АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Але разом з тим, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Тобто вона фактично прийняла спадщину, проте, не змогла оформити право власності на будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. У зв`язку з вищенаведеним, просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на зазначене нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити, з підстав викладених у позові.

Представник відповідача Дубриницької сільської ради в підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі,позовні вимоги підтримують повністю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З виданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлій під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України.

Із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу Вогар М.Ю. 11 серпня 2006 року вбачається, що ОСОБА_2 розпорядилася про те, що на випадок її смерті житловий будинок в АДРЕСА_1 і все належне їй майно і все те, що буде належати їй на день смерті за законом і на що вона матиме право, заповідає в цілому ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гончар Т.М. про прийняття спадщини. Також наявний технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 .

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Гончар Т.М. від 14.09.2022 №49/01-16, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 (померлої) не виникло.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачкою слід визнати право власності на вказане вище спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 2-8,13,19,76-82,200,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за заповітом, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів після його проголошення.

Головуюча Лютянська М.С.