Справа № 462/8920/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Грунику Ю.І., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Сьома Львівська державна нотаріальна контора, про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 5 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на частку квартири АДРЕСА_1 . Заповіту батько не склав. Ні він, ні його мати, не заявляли відмови від прийняття спадщини та не звертались до нотаріальної контори, оскільки тяжко переносили смерть рідної людини та не знаючи тонкощів законодавства, він вважав себе спадкоємцем майна, як син. В подальшому був запроваджений карантин, у зв`язку з чим обмежувалось пересування громадян. За таких обставин він, внаслідок форс-мажорних обставин був змушений відкласти документальне оформлення спадщини. З метою реалізації наміру він звернувся до державного нотаріуса Сьомої Львівської нотріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, заява була прийнята та зареєстрована 23 листопада 2021 року. Однак нотаріус своїм листом 23 листопада 2021 року відмовив йому у видачі свідоцтва, повідомивши про те, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. На його думку причини строку пропуску строку на подачу заяви є поважними з урахуванням карантину, якій продовжує діяти і на теперішній час. Просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, додав, що він разом з матір`ю, відповідачем по справі ОСОБА_3 , проживав на час смерті батька та по теперішній час у квартирі АДРЕСА_2 , а батько ОСОБА_4 проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом з відоповідачем ОСОБА_2 , своїм братом. Батьки перебували у шлюбі. Він знав про смерть батька, був присутній на його похованні. Своєчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з незнанням законодавства та, окрім того, потреби у коштах. Просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечив проти позову. Зазначив, що померлому брату ОСОБА_4 належить на праві власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Він є співвласником цієї квартири, співвласниця квартири, їх мати, померла. Він проживав разом з братом, також займався його похованням. Просив задовільнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, додала, що вона та померлий проживали окремо один від одного, хоча перебували у шлюбі, та вона, як спадкоємець першої черги, не зверталась з заявою про прийняття спадщини, на спадщину не претендує.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають відмові з наступних підстав.

Згідно до свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , про що складений актовий запис №68 від 10 січня 2017 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складений актовий запис за №244 від 22.01.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності від 29 листопада 2002 року, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно до розпорядження від 28 листопада 2022 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.

Як передбачено ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами ст. 1270 ЦК України, встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

З Листа Сьомої Львівської державної нотаріальної контори від 23 листопада 2021 року за №10621/02-14 вбачається, що заявник ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся 23 листопада 2021 року, на підставі заяви була зареєстрована спадкова справа №412/2021.

Цим же листом нотаріус повідомив, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила цієї статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року № 6-148цс15.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що у позові слід відмовити, оскільки позивач не надав суду жодного доказу поважності причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 свого батька ОСОБА_4 . Суд враховує, що строк, який позивач пропустив, є значним: строк звернення до нотаріуса сплив 8 липня 2017 року, а позивач в нотарільну контору звернувся з заявою тільки 23 листопада 2021 року, що становить більше 4 років.

Керуючись ст. 2, 10, 11, 12, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Сьома Львівська державна нотаріальна контора, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 25 травня 2022 року.

Суддя: Н.М.Румілова