ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/714/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2221/21 Категорія: 302060000 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович, Білозірська сільська рада;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович, Білозірська сільська рада про визнання права власності на земельні ділянки та припинення права власності,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович про визнання права власності на земельні ділянки та припинення права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 28 жовтня 2019 року стала переможцем електронних торгів щодо арештованого майна боржника, яке було предметом іпотеки, а саме: житлового будинку з прибудовою під літ. «А», загальною площею 144,5 кв.м. та земельної ділянки, кадастровий номер відсутній загальною площею 0, 22 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Право власності на вказані об`єкти нерухомості підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, 3438, від 12 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. та договором купівлі-продажу будинку, 3435, від 12 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І.

Вищевказаний будинок та земельні ділянки були реалізовані на електронних торгах приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А., з примусового виконання виконавчого провадження № 59436895.

03 березня 2021 року на підставі акту про реалізацію предмету іпотеки, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. позивачу видано свідоцтво на право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Позивачем було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0837 га у АДРЕСА_1 , та площею 0,1400 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 березня 2020 року, земельній ділянці площею 0,0837 га, яка розташована по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер :03:001:0569, а земельній ділянці площею 0,1400 га кадастровий номер :03:001:0568.

23 березня 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. із заявою про видачу свідоцтв щодо придбання майна з електронних торгів на дві вищевказані земельні ділянки, однак постановою від 03 вересня 2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв, оскільки в акті про реалізацію предмета іпотеки містяться відомості про договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,22 га, а з плану зовнішніх меж земельної ділянки вбачається, що фактично вона складається з двох земельних ділянок, площами 0,14 га та 0,08 га. Разом з тим, у Державному земельному кадастрі право власності на зазначені земельні ділянки зареєстровано не за іпотекодавцем ОСОБА_3 , а за ОСОБА_2 .

Згідно даних виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району, за адресою: АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,23 га.

На підставі викладеного, позивач просила суд визнати за нею право на земельну ділянку, площею 0,1400 га, кадастровий номер :03:001:0568, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,0837 га, кадастровий номер :03:001:0569, що знаходиться у АДРЕСА_1 та припинити право власності на дані земельні ділянки ОСОБА_2 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, а також неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі та в поданих до апеляційного суду 09 травня 2022 року поясненнях вказує, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього користувача.

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано та не надано правової оцінки поданим позивачем доказам, де чітко у витязіз Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 березня 2020 року, а саме на кадастровому плані земельної ділянки площею 0,0837 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0569 відображений житловий будинок з надвірними спорудами. Даний факт підтверджується і технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою.

Апелянт вказує, що умовою набуття права власності на земельну ділянку (не залежно від її цільового призначення) є розташування на ній житлового будинку з надвірними спорудами. в даному випадку факт розташування житлового будинку та надвірних споруд на земельній ділянці площею 0,1400 га, кадастровий номер :03:001:0568, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,0837 га, кадастровий номер :03:001:0569, що знаходиться у АДРЕСА_1 , підтверджено довідкою від 05 квітня 2022 року, виданою виконавчим комітетом Білозірської сільської ради про те, що згідно погосподарської книги за 2021-2025 роки, за домогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,23 га, технічним паспортом на будинок садибного типу за вказаною адресою та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 березня 2020 року.

Відповідачі та треті особи у справі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. при примусовому виконанні виконавчого провадження № 59436895, складено відповідний акт про проведені електронні торги арештованого майна боржника, а саме: предмет іпотеки, який складається з житлового будинку з прибудовою літ. «А», загальною площею 144,5 кв.м. та майнових прав на земельну ділянку, кадастровий номер відсутній, загальною площею 0,22 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказані житловий будинок та майнові права на земельну ділянку підтверджується: договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12 травня 2006 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3438, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І.; договором купівлі-продажу будинку від 12 травня 2006 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3435, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. Реєстраційний номер лота № 372990.

Переможцем електронних торгів визначено ОСОБА_1 .

Акт видано на підставі протоколу № 435335 проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 04 жовтня 2019 року.

03 березня 2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. видано свідоцтво ОСОБА_1 щодо належності їй на праві власності майна житлового будинку з прибудовою літ. «А» з надвірними спорудами загальною площею 144,5 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане ОСОБА_1 , що раніше належало ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 березня 2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР 17-2-29 видано ОСОБА_5 , у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Білозірської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1997 року №30 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,22 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Білозіря, Білозірська сільська рада. Цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства. З плану зовнішніх меж вбачається, що земельна ділянка складається із земельної ділянки І та земельної ділянки 2 (а.с. 16).

12 травня 2006 року ОСОБА_6 від імені ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким передав у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,22 га, яка розташована на території с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області. Відчужувана земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на землю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №17-2-29, виданого Білозірською сільською радою 25.07.2000 року. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Право власності на відчужувану земельну ділянку переходить до покупця після одержання Державного акта на право приватної власності на землю та його державної реєстрації. Договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. (а.с. 23)

ДП «Центр державного земельного кадастру» Черкаська регіональна філія на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0837 га за адресою: АДРЕСА_1 та площею 0,1400 га по АДРЕСА_1 . Земельній ділянці, площею 0,0837 га присвоєно кадастровий номер :03:001:0569, а земельній ділянці, площею 0,1400 га кадастровий номер :03:001:0568 (а.с. 26-40).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 березня 2020 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0837 га, кадастровий номер :03:001:0569, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Документ, що посвідчує право державний акт від 25 липня 2000 ЧР 17-2-29.

03 вересня 2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів на земельну ділянку площею, 0,1400 га, кадастровий номер :03:001:0568 та земельну ділянку площею 0,0837 га, кадастровий номер :03:001:0569, що знаходяться у с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області. Відмова обґрунтована тим, що у акті про реалізацію предмета іпотеки містяться відомості про договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,22 га, реєстраційний номер 3438 від 12.05.2006, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. З плану зовнішніх меж земельної ділянки вбачається, що фактично вона складається з двох земельних ділянок площами 0,14 га та 0,08 га. Разом з тим, у Державному земельному кадастрі право власності на зазначені земельні ділянки зареєстровано не за іпотекодавцем ( ОСОБА_3 ), а за ОСОБА_2 (а.с. 42)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що станом на час виникнення у позивача права власності на житловий будинок, спірна земельна ділянка, площею 0,22 га, що розташована у с. Білозір`я вже була сформована і зареєстрована за ОСОБА_7 , а не за ОСОБА_3 , чий будинок позивач придбала з прилюдних торгів. На час проведення прилюдних торгів ОСОБА_3 належним чином не зареєстрував своє право власності на спірні земельні ділянки.

Крім того, земельна ділянка площею 0,1400 га та земельна ділянка, площею 0,0837 га, не мають між собою спільної межі, а ОСОБА_1 не зазначено, на якій саме земельній ділянці розташований належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами. Більш того, позивачем не визначено площу земельної ділянки, яка потрібна для обслуговування житлового будинку з надвірними спорудами.

Загальна площа житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 144,5 кв.м., разом з тим, загальна площа земельної ділянки, що належала ОСОБА_7 становить 0,22 га, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не обґрунтовано підстави для набуття права власності на обидві земельні ділянки, площа яких є більшою за домоволодіння.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Питання переходу прав на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтею 120 Земельного кодексу України, відповідно до приписів якої у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З наведеною нормою кореспондується і стаття 377 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на житловий будинок) встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (станом на 12 травня 2006 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 статті 126 ЗК України (станом на 12 травня 2006 року) визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що ОСОБА_3 отримавши у власність від ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,22 га, яка розташована на території с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, та належала останній на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №17-2-29, виданого Білозірською сільською радою 25 липня 2000 року, відповідно до норм Земельного кодексу України не зареєстрував своє право власності на дану земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказана земельна ділянка на момент продажу на електронних торгах була зареєстрована за ОСОБА_2 , на підставі державного акту про право приватної власності на землю, а не за ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги з підстав, на які посилається ОСОБА_1 у своєму позові (положення статті 377 ЦПК України), до задоволення не підлягають.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то вони не спростовують правильності висновків суду та були предметом розгляду суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, які брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року -залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді