КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року місто Київ.

Справа 759/3322/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9631/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року (ухвалене в складі судді П`ятничук І.В., інформація щодо дати складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ

У лютому 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 737, виданий 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс» заборгованості за кредитним договором у вигляді заяви (оферти) від 16.01.2015 року № 200192096 у розмірі 19015,44 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №737, виданий 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група «Лекс» заборгованості за кредитним договором у вигляді заяви (оферти) від 16 січня 2015 року № 200192096 у розмірі 19015, 44 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Льва Толстого, 33, оф. 75) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

В інший частині заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду 27.07.2022 року, відповідно до поштової відмітки, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні з ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200 (одинадцять тисяч триста) гривень 00 копійок та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана частина рішення є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката, норм ЦПК, практики Верховного Суду дає підстави дійти висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа.

Зазначає, що з метою доведення згаданих витрат позивачем до суду надано договір про надання правової допомоги від 18.02.2022 року, акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 18.02.2022 року про сплату 11 200,00 грн.

Вказує, що у даному випадку предметом дослідження є обсяг фактично виконаних адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, вказаних у розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, а не облік отриманого адвокатом доходу та його оподаткування.

З огляду на викладене, а також те, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Станом на 03 жовтня 2022 року відзив не було подано.

В судові засідання відповідач не з`явився. Про день і час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем знаходження та за відомим суду місцем реєстрації, проте поштову кореспонденцію не отримував. Про зміну свого місця реєстрації суд не повідомляв. Київським апеляційним судом у зв`язку з цими обставинами 08 грудня 2022 року на сайті Київського апеляційного суду було розміщено оголошення про час і дату судового засідання 20 грудня 2022 року, також суд повторно направив повідомлення поштою за зареєстрованим місцем проживання, яке повернулось з відміткою, що адресат за зареєстрованим місцем знаходження відсутній, що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само-представництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час .

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 11 200, 00 грн., суд першої інстанції обґрунтовував це тим, що такі витрати документально не підтвердженні.

За змістом пункту 1.2 постанови правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15 грудня 2004 року № 637 касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України.

Бланк прибуткового касового ордера (форма № КО-1, далі - ПКО) затверджено «Положенням про ведення касових операцій в Україні» від 15 грудня 2004 року № 637 (далі - положення) і є первинним документом, який використовується для оформлення надходжень грошових коштів у касу підприємства.

Даний документ має дві частини: «корінець» ПКО і відривна квитанція до ПКО. Обидві частини цього документа обов`язково підписуються касиром підприємства або особою, що здійснює його функції і головним бухгалтером підприємства. Після чого документ скріплюється печаткою підприємства.

Після отримання готівки до каси підприємства відривна квитанція видається особі, яка здійснила це внесення. «Корінець» ПКО залишається в касі підприємства і обов`язково реєструється в журналі прибуткових і видаткових касових документів.

Обов`язковими реквізитами при заповненні «корінця» і відривної квитанції цього бланка є: назва підприємства, податковий код підприємства, порядковий номер документа, дата складання документа, кореспондуючий рахунок бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції, сума, яка вноситься до каси підприємства (проставляється цифрами), найменування організації або прізвище, ім`я та по батькові того, від чийого імені вноситься готівка в касу підприємства, сума прописом (дублюється отримана сума прописом), назва документа, на підставі якого вноситься готівка, підписи уповноважених на це осіб (касира підприємства або особи, що здійснює його функції і головного бухгалтера підприємства).

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції , та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати, з огляду на наступне.

Посилання суду на те, що позивач не надав квитанцію про сплату витрат на правову допомогу, яка б відповідала вимогам закону, що зазначені в рішенні суду, апеляційний суд не приймає, з огляду на те, що відповідно до висновків зроблених у п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року імплементував нову процедуру відшкодування витрат на правову допомогу, однією з особливостей якої , є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено сторонами чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано до суду:

- договір про надання правової допомоги від 18.02.2022 року,

- акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 року

- квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 18.02.2022 року про сплату 11 200,00 грн

Відповідно до п.5.2. Договору сторони домовились, що оплата здійснюється на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, окремих кошторисів або рахунків, у відповідальності до виконаних видів юридичних послуг або запланованих витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору. При належному виконанні умов цього Договору, сторони підписують акт про виконання юридичних послуг.

З акту виконаних робіт по Договору від 18 лютого 2022 року також вбачається, що представником позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 була проведена наступна робота:

- надання усної консультації щодо порядку та підстав подання позовних заяв до суду та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства - 4 години, вартість консультації - 800 грн. /год., всього - 3 200 грн.;

- аналіз судової практики - 5 годин, вартість аналітичної роботи - 800 грн./год., всього - 4 000 грн.

- підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - 5 годин, вартість правничої допомоги - 800 грн., а загалом - 4 000 грн.

Загальна вартість послуг з надання професійної правової допомоги станом на 18.02.2022 року складає 11 200 грн.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року, справа № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22, дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Таким чином, колегія суддів на підставі положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вважає, що з відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі - 11 200 грн.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд не вірно застосував норми матеріального права, порушив процесуальні норми, що призвело до не вірного вирішення питання про відшкодування витрат, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року в частині відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200 (11 тисяч двісті) грн. 00 к.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України

Головуючий: О.В. Желепа
Судді:В.А. Кравець
О.Ф. Мазурик