Справа № 727/2708/22
Провадження № 2/727/903/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.

представника позивача: Головач О.О.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що між сторонами виникли договірні правовідносини.

На підтвердження цивільно-правових відносин сторін свідчать, зокрема дії відповідача, спрямовані на набуття ним цивільних прав та обов`язків, а саме - фактичне отримання відповідачем від позивача природного газу за допомогою наявного у відповідача газового обладнання (при відсутності у відповідача права на власне постачання природного газу), та/або укладення договору, та/або часткова оплата відповідачем за природний газ тощо.

Таким чином, сторонами вчиняються передбачені актами цивільного законодавства дії, що породжують у них цивільні права та обов`язки щодо постачання позивачем природного газу відповідачу та отримання природного газу відповідачем, внаслідок чого у відповідача виникає обов`язок оплатити позивачу за отриманий ним природний газ.

ТОВ «Чернівцігаз збут» в порядку, передбаченому Правилами постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, надалі - Правила) розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути в ТОВ «Чернівцігаз збут».

Згідно з вимогами Правил, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил.

Крім того, у разі незгоди споживача укладати договір із постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Також до обов`язків споживача згідно з Правилами належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору - припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи.

У даному випадку боржник не подавав до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу (про що свідчить в тому числі утворення у боржника заборгованості перед заявником) та/або сплачував за поставлений йому газ, що окремо та/або в сукупності засвідчує факт згоди боржника про приєднання до умов Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500.

Правилами передбачено, що побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, а розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. А також споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення Правил, самовільне використання газу.

Однак в результаті неналежної оплати за природний газ, у боржника за період з травня 2019 року по лютий 2022 року утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем, яка станом на день подання позову не сплачена та становить 6983 грн. 65 коп.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Чернівцігаз збут» заборгованість в сумі 6983 грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2022 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16.05.2022 року за клопотанням відповідача розгляд справи призначено з повідомленням сторін.

Відповідачем було подано відзив на позов. У відзиві ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав. Зазначив, що 25.09.2015 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з газопостачання №. Термін дії договору 1 рік, з можливістю його подальшої пролонгації. Вказував на те, що довідка АТ «Чернівцігаз» «Витяг з персоніфікованих даних про фактичних об`єм природного газу, поставленого побутовому споживачу», додана до позовної заяви, не відповідає дійсності та суперечать даним, що зазначені в розрахунках, які надходили відповідачу.

Згідно різниці в обсягах газу по вказаним рахункам різниця вартості складає більше ніж 1300 гривень. Тому вважає довідку АТ «Чернівцігаз» є недостовірною, а всі розрахунки наведені в таблиці «розрахунок заборгованості» за адресою АДРЕСА_1 є помилковими.

Окрім того, позивач при розрахунку заборгованості за липень 2019 року вказує споживання 25,07 куб.м., однак при цьому у вказаний період він разом із сім`єю перебував за кордоном. На час його відсутності доступу до помешкання ніхто не мав та послугою не користувався. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача було подано відповідь на відзив. У відповіді представник позивача зазначив, що відповідач не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання газу та частково сплачував за природний газ. ОСОБА_1 не звертався до оператора ГРМ або суду з заявою щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму природного газу. При цьому позивач для проведення нарахування за газ всім споживачам керується виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачам, яка надається йому оператором ГРМ. Тому за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. Просив позов задовольнити.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. У запереченнях ОСОБА_1 вказав, що його квартира необладнана приладом обліку газу. Натомість будинок АДРЕСА_2 , в якому розташована його квартира, облаштований загальнобудинковим приладом обліку природного газу.

Ухвалою суду від 25.05.2022 року до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог залучено АТ «Оператора газорозподільної системи «Чернівцігаз».

Представником третьої особи АТ «Оператора газорозподільної системи «Чернівцігаз» було подано письмові пояснення на позов. У наданих поясненнях представник третьої особи позов ТОВ «Чернівцігаз Збут» підтримав. Зазначив, що в будинку, де проживає позивач, у липні 2017 року було встановлено загальнобудинковий прилад обліку природного газу. Тому, враховуючи те, що у відповідача відсутній лічильник газу, обсяги спожитого ним природного газу визначаються оператором ГРМ за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або в іншому ізольованому приміщенні.

Також вказував на те, що визначення об`ємів споживання природного газу відноситься до виключної компетенції оператора ГРМ. Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували неправильність визначення обсягів оператором ГРМ спожитого ним природного газу у спірному періоді. При цьому, за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу, всі дані оператора є правомірними.

Відповідачем було подано відповідь на письмові пояснення третьої особи.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року було прийнято до розгляду заяву позивача ТОВ «Чернівцігаз Збут» про зменшення позовних вимог від 28.06.2022 року. У поданій заяві позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Чернівцігаз збут» заборгованість в сумі 6240 грн. 16 коп. та судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Зазначив, що ТОВ «Чернівцігаз Збут» не визначає об`єми споживання природного газу, а лише здійснює нарахування заборгованості за наданими оператором даними. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково у розмірі 2880 гривень. Пояснив суду, що споживає природний газ, однак не погоджується із довідкою, в якій визначено об`єми споживання природного газу в належній йому квартирі та вважає їх завищеними. Дії АТ «Оператора газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо визначення об`ємів спожитого природного газу не оскаржував. Він неодноразово звертався до оператора з приводу встановлення йому в квартирі індивідуального лічильника газу, проте на даний час лічильником його не забезпечено. Вважає надану третьою особою довідку про об`єми споживання газу - недостовірною. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.16)

25.09.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Чернівцігаз Збут» було укладено договір про надання послуг з газопостачання (а.с.54-56).

Із дослідженої судом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_3 .

Тобто, ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 .

Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

У пункті 1 частини другої цієї статті Закону № 2189-VIII визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор ГРМ, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон № 329-VIII), Кодексом ГРМ, Правилами № 2496, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір № 2498), Типовим договором № 2500 та іншими нормативно-правовими актами України.

Положеннями частини 1 статті 11 ЦК України регламентовано, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно вимог пунктів 17, 27, 32 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно вимог статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 40 вищевказаного Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Главою 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ врегульовано порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення).

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.

Згідно з пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 1 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 5 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВттод, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВттод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2500 та № 2498 було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам і Типовий договір розподілу природного газу (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 1 грудня 2015 року).

Згідно з пунктом 1.1. Типового Договору він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу, як товарної продукції, постачальником.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України (пункт 1.2. Типового Договору).Пунктом 1.3. Типового Договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.

Згідно вимог пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. Об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижче наведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу (п.п. 4.3, 4.4 Типового договору).

Якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому, споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу. До вирішення спору по суті величина нарахування встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 4.11 Типового договору).

Згідно з пунктом 5.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498, при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.5.2. Типового договору та п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС (Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення), визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу, визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим Договором.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону фінансування робіт із оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.

За змістом ч.2 ст.2 Закону з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Окрім того, пунктом 2 глави 5 розділу IX Кодексу ГРМ визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620.

Відповідно до абзацу п`ять-шість п.4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку», затвердженого постановою КМУ № 620 від 16.05.2002 року, власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: 1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні;

2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу:

для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників;

для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні.

Як вбачається з пояснень сторін та письмових пояснень представника третьої особи, будинок АДРЕСА_2 обладнано загальнобудинковим вузлом обліку природного газу. Вказану обставину ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав.

Одночасно судом встановлено, що на час звернення позивача до суду з позовом, квартира відповідача не була обладнана індивідуальним лічильником газу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював фактичне споживання природного газу, проте не оплачував кошти за спожитий газ, що підтверджується довідкою про розрахунок боргу, витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТзОВ «Чернівцігаз Збут»), та розподіленого побутовому споживач, об`єкт якого підключений до газорозподільчої системи Оператора ГРМ, АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ).

Аргументи відповідача щодо недостовірності інформації, наведеної АТ «Чернівцігаз» у витязі з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, поставленого побутовому споживачу ОСОБА_1 суд відхиляє та зауважує, що розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ.

Позивач ТзОВ «Чернівцігаз Збут» отримує дані щодо обсягів споживання побутовими споживачами природного газу від АТ «Чернівцігаз», тому позивач як постачальник зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного оператором ГРМ об`єму газу та зазначати його в рахунках на оплату.

Дії АТ «Чернівцігаз» щодо визначення об`ємів спожитого газу у судовому порядку ОСОБА_1 не оскаржував.

Разом із тим, суд враховує, що 28.06.2022 року позивачем до суду було подано заяву про зменшення позовних вимог, з урахуванням якої просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Чернівцігаз збут» заборгованість у сумі 6240 грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

До заяви про зменшення позовних вимог позивачем було подано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , відповідно до якого за період з 01.01.2019 року по 30.04.2022 року нараховано заборгованість за спожитий газ у розмірі 6240 грн. 16 коп. При цьому за період з 01.01.2019 року по 30.04.2019 року до сплати відповідачу нараховано 1032 грн. 88 коп., за березень 2022 року до сплати нараховано 105 грн. 71 коп., а за квітень 2022 року до сплати нараховано 186 грн. 09 коп.

Розглядаючи позовні вимоги, заявлені позивачем у заяві про зменшення позовних вимог від 28.06.2022 року, суд зауважує, що у первісній позовній заяві позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за природний газ за період з 01.05.2019 року по 28.02.2022 року.

У заяві про зменшення позовних вимог від 28.06.2022 року позивач не вказував на зміну предмету або підстав позову та змінював періоду часу, за який просив стягнути заборгованість за природний газ.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір попередньо поданих вимог майнового характеру, відповідно заявленої ціни позову.

Крім того, загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з вимогами ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за природний газ за період з 01.05.2019 року по 28.02.2022 року, а тому вимоги про стягнення заборгованості за інший перід часу виходять за межі предмету позову та задоволенню не підлягають.

Із дослідженого судом розрахунку заборгованості, долученого до заяви про зменшення позовних вимог (а.с.162), вбачається, що за період з 01.01.2019 року по 30.04.2022 року споживачу до сплати було нараховано заборгованість за спожитий газ у розмірі 6240 грн. 16 коп. При цьому за період з 01.01.2019 року по 30.04.2019 року до сплати відповідачу нараховано 1032 грн. 88 коп., а за період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року нараховано заборгованість у розмірі 291 грн. 80 коп.

Таким чином, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за природний газ за період з 01.05.2019 року по 28.02.2022 року, дійсний розмір заборгованості за вказаний період часу становить 4915 грн. 48 коп. (6240 грн. 16 коп. 1032 грн. 88 коп. - 291 грн. 80 коп.).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (місцезнаходження: м.Чернівці вул.Воробкевича Сидора, 1-А, ) заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.05.2019 року по 28.02.2022 року у розмірі 4915 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» понесені судові витрати у розмірі 1935 грн. 18 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 13.07.2022 року.

Суддя: Одовічен Я.В.