Справа №295/5244/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Лубякова Галина Михайлівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо фінанс», товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс», ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, -

У С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Бородіна Дмитра Вікторовича подав до суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та забороною ОСОБА_3 та іншим особам укладати договора оренди квартири квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що в даний час існує підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірний будинок, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, з приведення боржника, ОСОБА_2 у первинний стан, шляхом визнання недійсним спірного договору дарування, з метою накладання стягнення на спірну квартиру для виконання судових рішень по справам № 278/5586/13-ц та № 2-251/12. Зокрема, існує можливість подальшого відчуження спірної квартири АДРЕСА_1 , з метою уникнення стягнення на майно боржника, ОСОБА_2 , оскільки в даний час спірна квартира перебуває у власності його мати, ОСОБА_3 , а сам боржник, відповідач, вже відчужив спірну квартиру з метою уникнення стягнення на спірне майно за кредитним договором № 0501/0208/88-015 на суму 150 000 доларів США з строком погашення до 09 лютого 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Сведбанк», що не виключає відчуження спірної квартири відповідачем в подальшому, добросовісному набувачу, з метою уникнення стягнення за на спірне майно за борги за судовим рішенням по справам № 278/5586/13-ц та № 2-251/12.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження спірного майна, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, та врахувавши, що спосіб забезпечення шляхом накладення арешту на спірну квартиру є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Подібну правову позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.10.2020 року у справі №761/39601/19 (провадження №61-23388св19).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо відновлення прав позивача, за захистом яких, він звернувся. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити вирішення судового спору, а отже ставить під загрозу забезпечення квартири позивача природним газом для побутових потреб.

Враховуючи вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову, а викладені обставини в заяві про забезпечення позову дають підстави стверджувати, що невжиття вказаних вище заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про накладення арешту на належний ОСОБА_5 на праві приватної власності автомобіль.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157, 247 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та іншим особам укладати договора оренди квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання доДепартаменту реєстрації Житомирської міської ради та ОСОБА_3 , заінтересованим особам для відома.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Г. Перекупка