Справа 735/9/22р.
Провадження по справі 2/735/33/2022р.
05 липня 2022 року смт.Короп
Коропський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Грушко О.П.
при секретарі Хілько Н.В.
з участю представника позивача Адамчук І.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Чернігівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області. Відзив на позов не направила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Даний позов зареєстровано в суді 05.01.2022 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 04.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначене спрощене позовне провадження.
Заслухавши представника позивача та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідач працювала на посаді начальника ВПЗ Понорниця Чернігівської дирекції «Укрпошта». У вказаному відділенні було виявлено нестачу. Доказів того, за який період виявлено нестачу, коли проведено службове розслідування, як і самого документа про його проведення суду надано не було.
Проте, суду надано дві заяви, підписані від імені ОСОБА_1 , в яких автор визнає, що нестача сталася через порушення трудових обов`язків.
Також, суду надано копію Наказу про звільнення ОСОБА_1 , з роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України «У зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей», розрахункові листи та Виписка з рахунку про облік заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Укрпошта».
За таких обставин, суд вважає доведеним факт наявності нестачі.
Обставини її виникнення та вина відповідача у її заподіянні не є предметом доказування у даній справі.
Як стверджує відповідач у своєму позові, позика є безгрошовою. Тобто факт неотримання відповідачем грошових коштів за Договором позики доведенню не підлягає.
Пунктом 2.1 договору встановлено, що позичальник здійснює перерахування суми позики позикодавцю протягом 180 календарних днів з дати укладення договору шляхом внесення грошових коштів у касу позикодавця або шляхом перерахування на рахунок позикодавця у банківській установі щомісячно до 20 числа кожного місяця.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).
Характерними для новації є наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання, припинення попереднього зобов`язання і виникнення між тими ж сторонами нового зобов`язання.
Стороною позивача суду не надано доказів існування між АТ «Укрпошта» і ОСОБА_1 попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, їх виду та розміру.
У позовній заяві та договорі новації від 06.11.2020 року лише зазначено, що первісне зобов`язання між сторонами виникло внаслідок протиправного заволодіння відповідачкою під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами позивача.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Трудовим законодавством України передбачена матеріальна відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, у межах середнього місячного заробітку (стаття 132), випадки обмеженої та повної матеріальної відповідальності працівників (статті 133-134).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 639 ЦК України).
Отже, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стороною позивача не доведено наявності між сторонами попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, а укладений між сторонами договір короткострокової безвідсоткової позики від 06.11.2020 року не підтверджує виникнення нового зобов`язання та досягнення згоди щодо усіх його істотних умов.
Згідно ст. 89 ЦПК України: Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд відхиляє як доказ наданий стороною позивача науково-правовий висновок, так як останній не відповідає вимогам ст. 76 ЦПК України, що ставляться до доказів. Даний висновок не підтверджує наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, а є думкою науковців щодо питань правозастосування.
Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 512-519, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1053 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-285 ЦПК України, суд, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду виготовлене в повному обсязі 06.07.2022 року.

Суддя: О.П. Грушко