Справа № 352/1652/22
Провадження № 2/352/672/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої -судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння,

у с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння, у якому просили визнати право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_3 - на 2/4 або Ѕ частину, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - на ј частину будинковолодінняна за кожним.

Заявлений позов обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_4 . У зв`язку з оформленням спадщини після смерті матері їй стало відомо, що згідно рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990 за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . 05.11.1990 виконком Рошнівської сільської ради видав ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на будинковолодіння. Право власності останньої зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 05.11.1990. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час складає 161221 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 р. у дворі були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 - голова двору, її дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_2 та внук ОСОБА_3 . Ці четверо членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по ј частині. 15.09.2015 ОСОБА_4 за життя склала заповіт, який посвідчено секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_5 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належну їй ј частину будинковолодіння, яку прийняв єдиний спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину будинковолодіння. Тому позивачі змушені звернутись до суду з даним позовом.

Позивачі у підготовче засідання не з`явилися, у поданих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримали і просили їх задоволити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у відсутності свого представника.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд установив, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Рошнівської сільської ради народних депутатів 05.11.1990 на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Право власності ОСОБА_4 як голови колгоспного двору на вказане будинковолодіння зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 05.11.1990.

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 1991 рік у дворі були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 - голова двору, її дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_2 та внук ОСОБА_3 . Ці четверо членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по ј частині.

Майно колгоспного двору відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 голови двору ОСОБА_4 належну їй ј частину будинковолодіння успадкував позивач ОСОБА_3 як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 15.09.2015 секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, позивачу ОСОБА_3 належить право власності на 2/4 або Ѕ частину спірного будинковолодіння з підстав належності ј на праві спільної сумісної власності та ј у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 , позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кожному належить право власності на ј частину будинковолодіння на праві спільної сумісної власності.

Ринкова вартість будинковолодіння на даний час складає 161221 грн.

Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

У зв`язку з належністю спірного будинковолодіння до колгоспного двору та відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач ОСОБА_3 позбавлений можливості оформити належне йому право на спадщину в нотаріальному порядку. Так само позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть оформити належне їм як членам колишнього колгоспного двору право власності на частину будинковолодіння.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 316, 317, 321, 328, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на Ѕ (одну другу) частину будинковолодіння АДРЕСА_1 загальною вартістю 161221 грн з підстав належності ј частини на праві спільної сумісної власності та ј частини у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 15.09.2015 секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на ј (одну четверту) частину будинковолодіння АДРЕСА_1 загальною вартістю 161221 грн на праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на ј (одну четверту) частину будинковолодіння АДРЕСА_1 загальною вартістю 161221 грн на праві спільної сумісної власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Тисменицька міська рада, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 14.11.2022.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ