Провадження № 2-о/554/47/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кравець В.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, а саме просив суд встановити факт родинних відносин між його матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві, та ним, як сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіту, що складений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце народження м. Полтава), посвідченого 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., яким належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права особистої приватної власності спадкодавця на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,9 кв.м.

Зазначив, що з метою оформлення своїх спадкових прав, він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А., проте постановою нотаріуса від 26.10.2021 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру у зв`язку із виявленими розбіжностями в написанні прізвищ спадкодавця - ОСОБА_4 та спадкоємця - ОСОБА_1 , що не дають нотаріусу можливості перевірити наявність підстав для закликання до спадкування як за законом, так і за заповітом через неможливість встановлення безспірності вчинення нотаріальної дії.

Позивач зазначає, що розбіжності між документальними записами прізвища виникли внаслідок різного тлумачення правил українського правопису в організаціях, які видали відповідні документи а саме: прізвище спадкодавця в паспорті громадянки України, свідоцтві про смерть та в заповіті зазначено як « ОСОБА_4 », прізвище спадкоємця в заповіті зазначено як « ОСОБА_1 », однак відповідно до виданої посвідки на постійне проживання в Україні прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_5 ». Належність правовстановлюючого документу, а саме: заповіту, спадкоємцю ОСОБА_1 слідує зі співпадіння інших особистих даних, зазначених у вказаному документі із особистими даними спадкоємця, а саме: даними про його ім`я та по-батькові.

Розбіжність у зазначенні прізвища спадкоємця у заповіті порушує його права, оскільки прямо впливає на виникнення, зміну та припинення особистих майнових прав.

На підставі викладеного заявник просить задовольнити заяву, а саме: встановити факт родинних відносин між ним, як сином - ОСОБА_1 та його матір`ю - ОСОБА_4 та встановити факт належності правовстановлюючого документу - заповіту, підписаного 18.08.2000 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , вона заповіла своєму синові - ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що особисто знала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , і була рідною матір`ю її чоловіка - ОСОБА_1 .. А також запевнила суд, що ОСОБА_7 складала заповіт, яким все своє майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові ОСОБА_1 .. У її чоловіка є брат ОСОБА_3 , який не претендує на спадщину, проживає в Херсонській області.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , про що 21.12.2020 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1992 Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 21.12.2020 р.

Також судом встановлено, що 18.08.2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого вбачається, що синові - ОСОБА_1 , заповідається квартира АДРЕСА_1 , який посвідчений 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., що підтверджується копією заповіту Серії АВМ №431837 від 18.08.2020 р., зареєстрованого в реєстрі за №3-1376.

Встановлено, що 26.10.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом.

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. № 561/02-14 від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало померлій ОСОБА_4 , оскільки нотаріусом виявлено розбіжності у написанні прізвищ згідно матеріалів спадкової справи та поданих ОСОБА_1 документів, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме: від імені ОСОБА_4 складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Полтаві, що підтверджується Посвідкою про народження Серії НОМЕР_2 від 03.06.1945 р., виданий районним РАЦС Октябрського району м. Полтави.

04.10.1965 р. спадкодавець уклала шлюб з ОСОБА_9 (рос. ОСОБА_10 ), 1939 р.н., змінивши прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_3 , виданим 04.10.1965 р. міським РАЦС м. Одеси, про що зроблено відповідний запис №2609. Документ складено російською мовою.

ІНФОРМАЦІЯ_7 у подружжя народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим 22.04.1967 р. міським РАЦС м. Одеси. Документ складено російською мовою. 20.10.1997 р. ОСОБА_3 отримав паспорт громадянина України Серії НОМЕР_5 , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, де українською мовою його прізвище значиться як - ОСОБА_5 , а російською - ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 у подружжя народився другий син - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_6 , виданим 22.05.1979 р. міським бюро РАЦС м. Дудінки Красноярського краю, РРФСР (Росія). Документ складено російською мовою. Згідно з даними свідоцтва, батьками заявника є ОСОБА_12 (рос. ОСОБА_10 ) та ОСОБА_13 .

18.08.2000 р. ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом Серії АВМ №431836 після смерті своєї матері - ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , на квартиру АДРЕСА_1 . Того ж дня ОСОБА_4 склала заповіт Серії АВМ №431837 від 18.08.2000 р. на ім`я свого сина - ОСОБА_1 .

27.11.2001 р. ОСОБА_4 склала на ім`я ОСОБА_1 довіреність, зареєстровану в реєстрі за №4377, посвідчену нотаріусом Дудінського нотаріального округу Герасимовою Н.О., на представництво її інтересів перед третіми особами.

На підставі розпорядження голови Полтавської ОДА від 20.05.2016 р. №207 «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки в місті Полтаві», вулиця Фрунзе була перейменована на АДРЕСА_3 .

З 28.12.2007 по день смерті спадкодавця зареєстрованим та фактичним місцем проживання ОСОБА_4 була квартира АДРЕСА_1 .

04.12.2000 р. спадкодавець отримала тимчасове посвідчення громадянина Серії НОМЕР_7 , де українською мовою її прізвище зазначено як ОСОБА_11 .

15.10.2009 р. ОСОБА_4 отримала паспорт громадянина України Серії НОМЕР_8 , виданий Октябрським РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 15.10.2009 р., де українською та російською мовами її прізвище зазначено як ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що відповідно до посвідки на постійне проживання в Україні Серії НОМЕР_9 , прізвище заявника записано як ОСОБА_5 . Так само прізвище зазначено і в Довідці про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_10 , виданого 31.03.1999 р. ДПІ у м.Полтаві. Згідно зазначеної посвідки, ОСОБА_1 з 1996 р. проживає в Україні і з 30.08.1996 р. місце проживання заявника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

29.08.2000 р. ОСОБА_4 склала заяву Серії АВМ №998571, зареєстровану в реєстрі за №1665, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського МНО Бахуринською О.О., якою надала згоду на прописку свого сина - ОСОБА_1 .

Рішенням виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради від 24.04.2001 р. №181 було надано дозвіл на прописку ОСОБА_1 на житлову площу матері - ОСОБА_4

21.07.2001 р. ОСОБА_1 склав на ім`я ОСОБА_4 довіреність Серії АВР №934430, зареєстровану за №1780, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського МНО Сидоренко В.І., якою уповноважив свою мати подарувати брату заявника належну йому частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

19.11.2010 р. ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_15 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_11 , виданим Центральним відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області.

Також, до суду було надано копію паспорта громадянина Російської Федерації Серії НОМЕР_12 , виданого П-во Росії, Україна від 23.05.2017, дійсний до 23.05.2022 р., згідно якого прізвище заявника російською мовою значиться як « ОСОБА_1 », в якому наявна відмітка про видачу посвідки на постійне проживання Серії НОМЕР_13 від 21.05.2004 р.

На підставі вказаних доказів та показів свідка судом встановлено, що існує невідповідність між документами, що засвідчуються особу спадкоємця та заповітом складеним 18.08.2000 року від імені ОСОБА_4 на користь сина - ОСОБА_1 .

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за

заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі.

Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Суд вважає, що факт родинних стосунків заявника як сина з померлою матір`ю - ОСОБА_4 та належність заповіту на його ім`я, що підписаний та складений громадянкою України ОСОБА_4 , яким належну їй на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові - ОСОБА_1 , що було підтверджено в судовому засіданні наступними доказами: показаннями свідка; копією свідоцтва про народження заявника НОМЕР_6 , де його прізвище і його матері співпадає; копією тимчасового посвідчення громадянина Серії НОМЕР_7 , де українською мовою прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_11 ; копією тимчасового посвідчення громадянина Серії НОМЕР_7 , де українською мовою її прізвище зазначено як ОСОБА_11 ; копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 . Серії НОМЕР_8 , де українською та російською мовами її прізвище зазначено як ОСОБА_11 ; копією посвідки на постійне проживання в Україні Серії НОМЕР_9 , прізвище заявника записано як ОСОБА_5 ; копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_10 ОСОБА_1 ; копією заяви Серії АВМ

№998571, якою ОСОБА_4 надала згоду на прописку свого сина - ОСОБА_1 ; копією довіреності Серії АВР №934430, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 подарувати брату заявника належну йому частину житлового будинку; копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_11 ОСОБА_1 ; копією паспорта громадянина Російської Федерації Серії НОМЕР_12 , дійсний до 23.05.2022 р., згідно якого прізвище заявника російською мовою значиться як « ОСОБА_1 », а також копіями газет, з яких вбачається проживання ОСОБА_4 з сином ОСОБА_1 на території РФ, та фото з весілля ОСОБА_1 ..

Суд вважає, що факт родинних відносин та належність правовстановлюючого документу позивачу необхідно встановити для того, щоб оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Зазначене підтверджено постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. від 26 жовтня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало померлій ОСОБА_4 , оскільки документи надані для отримання свідоцтва про право на спадщину містять розбіжності у прізвищах.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявник довів належними та допустимими доказами вимоги заяви, вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому, заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.4,10,263-265,293,315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Дудінка, Красноярського краю, РРФСР, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві, визнавши, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Дудінка, Красноярський край, РРФСР, громадянину Російської Федерації, заповіту, складеного на його ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце народження м. Полтава), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві, посвідченого 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., зареєстрованого у Реєстрі №3-1376, яким належну їй на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області як суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,

відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Сініцин.