Справа № 592/4890/21
Провадження № 2/592/357/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

позивачки: ОСОБА_1 ,

представника позивачки: адвоката Рижова С. Є. ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представниці відповідача: адвоката Корнієнко О. Д. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/11473/16-ц від 25.01.2017 року з ОСОБА_2 стягуються на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2016 року. 07.08.2018 було відкрито виконавче провадження. Відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти не в повному розмірі, з порушенням періодів сплати аліментів. Станом на 01.03.2021 року заборгованість відповідача по аліментам склала 25044,94 грн. . Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 05.06.2018 року по 30.06.2019 року у розмірі 24234,42 грн. .

Відповідач заперечував проти задоволення позову. У відзиві на позовну заяву зазначав, що не ухилявся від сплати аліментів, систематично їх сплачував, жодних претензій щодо наявності заборгованості щодо нього не надходило, тому відсутні ознаки його вини як платника аліментів. Вказує, що позивачкою не підтверджено ні його вина в виникненні заборгованості, ні розмір самої заборгованості.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Рижов С. Є. позовні вимоги підтримав з зазначених в позові підстав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представниця адвокат Корнієнко О. Д. заперечували проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника позивачки, представниці відповідача, перевіривши матеріали справи, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом було встановлено, що згідно рішенню Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/11473/16-ц від 25.01.2017 року з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2016 року.

07.08.2018 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумський області Буханіст І. М. було відкрито виконавче провадження № 56946832 за виконавчим листом № 592/11473/16-ц, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми 07.02.2017 року (а. с. 8) .

Згідно довідки-розрахунку № 18 від 24.03.2021 року, складеної старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Ірини Таран за період з 05.06.2018 року до лютого 2021 року визначено аліментів на суму 44468,69 грн. за вказаний період сплачено боржником аліментів на суму 19423,75 грн. . Заборгованість станом на 01.03.2021 року становить 25044,94 грн. (а. с. 9) .

Із змісту розрахунку неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, наданого представником позивачки адвокатом Рижовим С. Є. , вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів боржником ОСОБА_2 за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року становить 24234,42 грн. (а. с. 10) .

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1) ; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2) ; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3) ; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4) .

Ч. ч. 1, 3 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) , визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу) , який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.11.2018 року у справі № 465/926/06, провадження № 61-30741св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/77801329) , у постанові від 01.10.2020 року у справі № 344/17895/19, провадження № 61-9602св20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92065895) .

У матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували розрахунок заборгованості по аліментах.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Позивачка просить суд стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року.

03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 333/6020/16, провадження № 14-616ц18, в якій визначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 % . За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 % . Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (https://reyestr.court.gov.ua/Review/81573936) .

Отже, що стосується позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , пені за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року в розмірі 24234,42 грн. , то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданий представником позивачки, відповідає вимогам норм ст. 196 СК України, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовні вимоги слід задовольнити повністю та слід стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року в розмірі 24234,42 грн. .

Отже, що стосується позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. , то суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87951334) .

У вказаній додатковій постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 9901/350/18, провадження № 11-1465заі18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82738729) , у додатковій постанові у вказаній справі від 12.09.2019 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84941746) , у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91572017) , у постанові від 26.05.2020 року у справі № 908/299/18, провадження № 12-136гс19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89825064) та у постанові від 08.06.2021 року у справі № 550/936/18, провадження № 14-26цс (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97967333) .

Крім того, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) , а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87951334) .

Отже, вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. , суд надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, дійшов висновку про часткове задоволення цієї вимоги з урахуванням вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката, який має бути співмірним, в тому числі, із ціною позову, враховуючи критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність, їх необхідність, розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, суд дійшов висновку про те, що позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. слід задовольнити частково та слід стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 259, 265-268, 272 ЦПК України; ст. 196 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року в розмірі 24234,42 грн. .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. .

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя І.Г. Бичков