УХВАЛА

29 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 754/7789/20

провадження № 61-11375ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною представником за довіреністю ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року та на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2020 року ОСОБА_1 через представника звернулася в суд з позовом та просила:

визнати укладеним та чинним станом на 28 лютого 2018 року договір про користування електричною енергією о/р № 3, фактично укладений між ОСОБА_1 та електропостачальником ПАТ «Київенерго» без укладення договору у письмовій формі;

визнати укладеним та чинним в період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2018 року договір про користування електричною енергією о/р № 3 фактично укладений між ОСОБА_1 та електропостачальником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (правонаступником ПАТ «Київенерго») без укладення договору у письмовій формі;

визнати недійсними правочини, вчинені в 2017-2018 роках електропостачальником ПАТ «Київенерго», правонаступником якого з 01 березня 2018 року є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»;

визнати недійсними записи показників електроспоживання з позначкою (к), зроблені в карті о/р НОМЕР_1 станом на 06 травня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року, 08 листопада 2017 року та 07 січня 2018 року на підставі записів про проведення контрольних оглядів засобу обліку електроенергії без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику;

визнати недійсними записи показників електроспоживання з позначкою (к), зроблені в карті о/р НОМЕР_1 станом на 15 січня 2017 року та 15 березня 2017 року, стосовно яких відсутні докази проведення контрольних оглядів засобу обліку електроенергії;

визнати недійсними суми вартості послуг з електропостачання, розраховані на підставі протиправно визначених показників електроспоживання станом на 15 січня 2017 року, 15 березня 2017 року, 06 травня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року, 08 листопада 2017 року та внесені до карти о/р НОМЕР_1 в січні-грудні 2017 року без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику;

визнати недійсними суми сальдо, розраховані на підставі протиправно визначених показників електроспоживання та внесені до скарги о/р 3 в січні-грудні 2017 року без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику (1810,56 грн станом на грудень 2017 року з урахуванням оплати від 12 грудня 2017 року та 1900,56 грн станом на січень 2018 рік);

визнати протиправними діями щодо побутового споживача неналежне виконання електропостачальником вимог ПКЕЕН та зобов`язань за договором про користування електричною енергією (вчинення електропостачальником недійсних правочинів та подальший розрахунок кількості та ціни відпущеної електроенергії без врахування показників лічильника, які належним чином знімались споживачем, вносились до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику, а також ненадання споживачу розрахункових документів та неповідомлення споживача про наявність розбіжностей в розрахунках за електроенергію);

зобов`язати відповідача в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити перерахунок вартості наданих послуг з електропостачання за договором о/р № 3 відповідно до фактичних показників засобу обліку, які протягом 2017 року належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись відповідачу, та повернути на о/р № НОМЕР_1 списану відповідачем в березні 2018 року суму в розмірі 1810,56 грн, на яку було протиправно завищено ціну відпущеної електроенергії та штучно створено заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

17 листопада 2022 року ОСОБА_1 через представника засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист прав споживачів.

Справа № 754/7789/20 є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що незалежно від того, чи визнавав справу малозначною суд першої чи апеляційної інстанції, такою її може визнати касаційна інстанція, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюється й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною представником за довіреністю ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року та на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук