Справа № 458/437/22
УХВАЛА

26.07.2022 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) представник позивача ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до ЄДРЮОФОПГФ: 82500 Львівська область Самбірський район м Турка вул. Сіочвих Стрільців,62) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2022 року ОСОБА_1 подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Предметом позову є визнання у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї додатки, суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана не ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 із зазначенням дати підписання 07.07.2022 року, без зазначення того що ОСОБА_2 діє як представник ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч.2 ст.175, ч.7 ст. 177 ЦПК України, якою передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, і до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача

Окрім цього, зі вступної частини позову не вбачається зазначення поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), номер і серію паспорта для фізичних осіб, номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, що суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Окрім цього, зі змісту довіреності, яка 10.12.2021 року посвідчена приватним нотаріусом Макаренко Н.О. Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області та зареєстрована в реєстрі за № 1405, а також з доданих копій особистих правовстановлюючих документів ОСОБА_2 , як представника по довіреності, долучено тільки копія паспорта громадянина України. Як додаток до позовної заяви, а також зі змісту довіреності не вбачається, що Миськів С.В. є спеціалістом в галузі права або адвокатом.

Цивільний процесуальний представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Даним законом визначено хто може бути адвокатом згідно вимог ст..6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ст. 59 ЦПК України надано визначення законних представників, які представляють права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Як зазначила Велика палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 13.03.2018 року чітка та передбачувана вимога ст..131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому ст..59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, судом встановлено підстави для залишення позову без розгляду, визначені п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позовна заява підписана особою, яка не мала права підписувати дану позовну заяву від імені позивача. А право представляти інтереси позивача з усіма правами, які надано законом, яке надане представнику, та право подання позовної заяви, згідно довіреності від 10.12.2021 року не є тотожним права підпису позовної заяви.

Частиною 2 ст.257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

При постановленні данного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З цього приводу прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі". У вказаних рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

У зв`язку з наведеним, вимога суду про залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,13,43,76-83,175,185,258-260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивача ОСОБА_2 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу на вказану в позовній заяві адресу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://tk.lv.court.gov.ua/.

Повний текст судового рішення складено 26.07.2022 року.

Суддя Р.І.Ференц