Справа № 638/2612/22
Провадження № 2/638/3662/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 червня 2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харків надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, про визнання права власності в порядку спадкування.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана позовна заява разом з її матеріалами не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Позовна заява містить вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме і рухоме майно.

Так, в порушення вимог пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Суд наголошує, що згідно пункту 9 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості. Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування- вартістю майна.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року (з наступними змінами і доповненнями) вартість спірного майна у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, визначається за погодженням сторін, а при його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

За таких обставин ціна позову визначається дійсною вартістю рухомого та нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначним поняттю ринкової вартості.

Згідно статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, позивачу необхідно провести оцінку майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості майна).

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги щодо декількох об`єктів нерухомого майна, які знаходяться не тільки в Шевченківському районі м. Харкова, а й в інших населених пунктах Харківської області.

Згідно з пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК), тощо. Аналогічний висновок зазначений у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 16 лютого 2021 року по справі № 911/2390/18.

За правилом виключної підсудності, передбаченим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Аналогічні положення містяться в пункті 43 вищевказаної Постанови №3 від 01.03.2013, відповідно до яких у разі, якщо позов про право власності пред`явлено на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

До позовної заяви не додані докази в обгрунтування вартості спірного майна, зокрема, об`єктів нерухомого майна, які знаходяться в різних місцевостях і право власності на які просить визнати позивач в порядку спадкування за законом. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити підсудність даної справи саме Дзержинському районному суду м. Харкова.

У зв`язку з цим, позивачу необхідно зазначити ціну позову та надати звіт про дійсну ринкову вартість спірного майна з зазначенням вартості кожного об`єкту майна окремо.

Крім того, в порушення вимог п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначені в повному обсязі відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, проте є на них посилання в позовній заяві.

Також, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна міститипопередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. В порушення вказаної вимоги в позовній заяві відсутні відомості щодо розрахунку судових витрат, які позивач просить суд покласти на відповідача.

Згідно з ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищезазначених вимог копії документів, які були додані до позовної заяви та її екземплярів для суду та інших учасників справи, належним чином не засвідчені.

Додатково суд також роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання має відповідати вимогам, зазначеним у ч.2 ст.84 ЦПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У якості доказу сплати судового збору позивачем надано копію квітанції АТ КБ "Приватбанка" від 25.01.2022 на суму 12 405,00 грн.

Згідно з п.26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжні документи, на підставі яких перераховуються суми судового збору, подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, на виконання вимог ст.177 ЦПК України позивачу необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення встановлених судом недоліків позовної заяви у строк не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Щепіхіна