Номер провадження: 22-ц/813/6795/22
Справа № 495/8107/21
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Єфименко Наталії Василівни в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного до суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно. На цей час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, тому позивач просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі з частки всіх видів доходів, але неменше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що місячно до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме витати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн (а.с. 1-19).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2022 року позовні вимоги вирішено задовольнити частково. Змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, які присуджені з ОСОБА_2 за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2013 року (справа N 495/644/13-ц). Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати набрання рішенням законної чинності, тобто з 28.08.2022 року і до досягнення повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, та в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн (а.с. 49-52).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Єфименко Наталія Василівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати в частині розміру стягнений аліментів та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що судом першої інстанції при ухваленні відповідного рішення неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи та неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки не враховано положення ч. 2 ст. 182 СК України. Апелянт також стверджує, що судом не було взято факт погіршення її матеріального становищу, у зв`язку із народженням другої дитини, оскільки а даний момент вона немає змоги працювати та доглядає новонароджену дитину. Окрім того, апелянт також вказує, що фактично розмір аліментів не змінений, адже відповідно до ЗУ від 03.07.2018 року та роз`яснень ВСУ у постанові від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17 виконавець, незалежно від визначеної рішенням суду суми аліментів, повинен стягувати не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто збільшення аліментів до вже визначеного Законом мінімуму не потребує звернення стягувача до суду (а.с. 55-62).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.03.2022 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 66-68).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Сторони своїм правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористались, відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2006 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 187.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2013 року вказаний шлюб було розірвано (а.с. 12).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

11.04.2013 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення аліментів було задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 450,0 грн щомісяця, починаючи з 29.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

Приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів на дитину, суд першої інстанції виходив із того, що, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, є підставою для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку. Але в частині визначення мінімального рівня в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не погоджується із позивачкою і в цій частині вважає за необхідне привести вимогу в цій частині із вимогами законодавства, а саме ст. 182 СК України, яка встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів може бути зменшено або збільшено.

Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181). Зміна розміру аліментів може мати під собою також й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір у твердій грошовій сумі та навпаки) (ст. 192 СК України).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначала, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не було враховано положення ст. 182 СК України, у зв`язку зі чим слід зазначити.

За положенням ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину також не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, лише у разі наявності достатніх доходів у платника аліментів, суд може визначити розмірі аліментів, що відповідає мінімальному гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку.

Аналогічні висновки також містяться в постанові ВС від 16.06.2021 року по справі № 643/11949/19, постанова від 30.08.2021 року по справі 301/2160/20, постанова від 21.07.2021 по справі №691/926/20.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення ст. 182 СК України та оскільки матеріали справ не містять відомостей щодо наявності у відповідача достатнього доходу для задоволення відповідних позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зміни розміру аліментів, що підлягають стягнення, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Апелянтом, в свою чергу, жодної інформації щодо власного фінансового становища також надано не було.

Будь-яких інших доводів на підтвердження наявності підстав для скасування заочного рішення суду першої інстанції апелянтом наведено не було.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення та оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Єфименко Наталії Василівни в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький