Справа № 301/1299/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" липня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Гичка О.Б.,
секретаря судового засідання Мелай В.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,-
Ухвалою суду від 13.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Миц І.В. для участі в розгляді справи не з`явилася, подала до суду заяву, просить суд справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача адвокат Зейкан Г.І. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та його представника та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00271768 від 13.12.2018 року, предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Mercedes-Benz Vito, д.н. НОМЕР_1 ( а.с. 17).
11 травня 2019 року біля будинку 4 по вул. Будівельна в місті Іршава відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки Mercedes-Benz Vito, д.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу марки КАМАЗ д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб Mercedes-Benz Vito, д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду ( а.с. 13-14). Згідно постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди 11 травня 2019 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.( а.с. 30-31).
Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страхувальник - власник пошкодженого автомобіля ТЗ Mercedes-Benz Vito, д.н. НОМЕР_1 звернулася до позивача з заявою про настання події та виплату страхового відшкодування ( а.с. 11-12).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу ( а.с. 15-16) та складено ремонтну калькуляцію № 08675_29 від 08.11.2019 року, відповідно до якої вартість ремонту застрахованого транспортного засобу складає 39936,15 грн. ( а.с. 20-24).

Позивачем на підставі зібраних документів, заяви на виплату страхового відшкодування складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 06001/29/919 від 21.11.2019 року ( а.с. 18-19) відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 39936,15 грн. Згідно платіжним дорученням № 62755 від 25.11.2019 ОСОБА_2 було виплачено в якості страхового відшкодування 39936,15 грн. ( а.с. 28).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «КРАЇНА» згідно Полісу №АМ4274546 ( а.с. 29). Позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «КРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПрАТ «СК «КРАЇНА» здійснила виплату в розмірі 18062,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 188 від 09.01.2020 року ( а.с. 27).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 21873,22 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 21873,22 гривень (двадцять одну тисячу вісімсот сімдесят три гривні двадцять дві копійки).

На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Керуючись ст. 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 76, 81, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () 21873,22 гривень (двадцять одну тисячу вісімсот сімдесят три гривні двадцять дві копійки) матеріальної шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () судовий збір в розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

- позивач : Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (адреса : 03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, Київської області);

- представник позивача : Миц Ірина Володимирівна ( адреса : 02156, м. Київ, вул. Кіото, 25, оф. 203, Київської області),

- відповідач : ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_1 )

- представник відповідача адвокат Зейкан Ганна Іванівна ( адреса : м. Іршава, вул. Шевченка, 35/6).

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка