П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 355/181/22

Номер провадження 22-ц/824/12463/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Червонописького В.С., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Баришівського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року (а.с. 39) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, порушення норм процесуального права, просила ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що інформація Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області про те, що боржник зареєстрованим не значиться, не є достатньою підставою для відмови у видачі судового наказу, оскільки у заяві про видачу судового наказу зазначено, що боржник є підприємцем та надано докази на підтвердження зазначеного. Таким чином, суд повинен був встановити адресу боржника за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що зроблено не було. Крім того, дана заява подана за адресою місця проживання заявника, а тому, перевірка адреси місця проживання боржника, не має значення для визначення підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно інформації про реєстрацію місця проживання боржника за відомостями із відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м.Києві та Київській області від 03 травня 2022 року відносно ОСОБА_2 , адреса реєстрації останнього, невідома.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З вказаної норми вбачається, що місце реєстрації боржника перевіряється судом для визначення підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, ОСОБА_1 зазначила наступну адресу свого місця проживання: АДРЕСА_1 . На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 додала до заяви копію довідки Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області № 22 від 28 січня 2022 року.

Тобто, заява про видачу судового наказу була подана до суду за зареєстрованим місцем проживання заявника.

Разом з тим, суд першої інстанції на вищевказані обставини уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у заяві про видачу судового наказу, заявник зазначила адресу реєстрації боржника: АДРЕСА_2 та адресу його місця проживання: АДРЕСА_3 . Крім того, заявником було зазначено, що боржник займається підприємницькою діяльністю, на підтвердження чого, остання долучила до поданої нею заяви роздруківку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де він значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, перевірити зазначене у заяві місцезнаходження боржника, суд першої інстанції повинен був, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 165 ЦПК України, за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Натомість, суд першої інстанції не врахувавши вищенаведеного, помилково здійснив запит до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура