ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3504/22 Справа № 211/3466/21 Суддя у 1-й інстанції - Папарига В. А. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 211/3466/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

заявник: ОСОБА_1

зацікавлені особи: начальник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіна Юлія Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_1 та державного виконавця державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Юлії Олександрівни на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року, яке постановлена суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту ухвали матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Юлії Олександрівни.

В обґрунтування скарги заявником зазначено, 16.06.2011 року заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111 551 грн. 52 коп. та в рівних частинах в рахунок відшкодування судових витрат по 1 235 грн. 51 коп. Вперше виконавчий лист для виконання вказаного судового рішення був пред`явлений до виконання 15.11.2012 року, а 23.09.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу (АСВП 35171128). Вдруге виконавчий лист було пред`явлено до виконання 30.08.2018 року та 31.08.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57116965. З відповіді начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.09.2019 року, наданої на запит представника заявника, заявнику стало відомо, що стягувач вдруге пред`явив виконавчий документ до виконання, що стало приводом для відкриття виконавчого провадження № 57116965. При цьому про існування виконавчого провадження № 49233677 заявника повідомлено не було.

Разом з тим, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2019 року, у зв`язку із порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, було скасовано постанову державного виконавця від 31.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження 57116965. Вказана ухвала набрала законної сили.

В травні 2021 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про накладення арешту на належні їй грошові кошти. З матеріалів виконавчого провадження № 49233677 стало відомо, що 14.04.2021 року до відділу ДВС надійшла заява від АТ «Ощадбанк», в якій представник банку просив провести перевірку виконавчого провадження № 49233677.

15.04.2021 року начальником Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проведено перевірку за результатами якої винесено постанову, якою визнано дії державного виконавця по виконанню виконавчого провадження № 49233677 такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст. 13, 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, скасовано постанову про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року, яка винесена на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язано державного виконавця Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Із вказаною постановою начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заявник не згодна, зазначає, що її винесено через три роки після винесення постанови про повернення виконавчого документу від 03.04.2018 року, що унеможливлює прийняття рішення начальником відділу ДВС про скасування постанови про повернення виконавчого документу. Також після повернення виконавчого документу його вдруге було пред`явлено до виконання (виконавче провадження № 57116965) де він і перебував.

Крім того начальником відділу ДВС 15.04.2021 року винесено постанову про перевірку виконавчого провадження № 49233677, при цьому постанова не обґрунтована та не містить аргументації дій. Також, 15.04.2021 року на виконання постанови начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження, державним виконавцем Любкіною Ю.О. винесено ряд постанов, з якими заявник також не згодна та оскільки вони є похідними від постанови начальника відділу ДВС, тому також підлягають скасуванню.

На підставі наведеного вище, заявник просила суд скасувати постанову начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження за № 49233677 та постанову про прийняття виконавчого провадження (за результатами якої скасовано постанову про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року, зобов`язано державного виконавця Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду); скасувати постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. винесені у виконавчому провадженні за № 49233677, а саме: постанову про перевірку виконавчого провадження за № 49233677; про передачу виконавчого провадження; постанову про скасування процесуального документа; постанову про арешт коштів боржника; постанову про розшук майна боржника; постанову про арешт майна боржника; зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчити виконавче провадження № 49233677 відносно ОСОБА_1 , скасувати арешт, накладений на майно (кошти) ОСОБА_1 , виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. винесені у виконавчому провадженні за № 49233677, а саме постанову про скасування процесуального документа від 15.04.2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 15.04.2021 року, постанову про розшук майна боржника від 28.04.2021 року, постанову про арешт майна боржника від 15.04.2021 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну ухвали суду першої інстанції та задоволення її скарги в частині скасування постанови начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження за № 49233677 та постанову про прийняття виконавчого провадження, за результатами якої скасовано постанову про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року, зобов`язано державного виконавця Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду, та зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчити виконавче провадження № 49233677 відносно ОСОБА_1 , скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 , виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку з закінченням виконавчого провадження.

Апелянт зауважує на тому, що вперше виконавчий лист для виконання вказаного судового рішення був пред`явлений до виконання 15.11.2012 року, а 23.09.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу (АСВП 35171128). Вдруге виконавчий лист було пред`явлено до виконання 30.08.2018 року та 31.08.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57116965.

Апелянт вважає, що винесення постанови начальником Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) через три роки після винесення постанови про повернення виконавчого документу від 03.04.2018 року, є безпідставним.

Також апелянт зауважує на тому, що після повернення виконавчого документу 03.04.2018 року його вдруге було пред`явлено до виконання та на виконанні в державній виконавчій службі перебувало виконавче провадження № 57116965, однак ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2019 року, у зв`язку із порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, було скасовано постанову державного виконавця від 31.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження 57116965.

Крім того начальником відділу ДВС 15.04.2021 року винесено постанову про перевірку виконавчого провадження № 49233677, при цьому в постанові не міститься обґрунтування необхідності скасування постанови про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року.

В апеляційній скарзі державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіна Ю.О. ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали по справі про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 посилаючись на те, що строки пред`явлення виконавчого листа №2-1716/11 фактично порушено не було. Дії державного виконавця законні, оскільки державний виконавець у першу чергу керується нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень. Натомість скарга не містить посилань на нормативно-правовий акт, на якому ґрунтуються вимоги скарги, а містить лише суб`єктивну думку скаржника.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_1 , яка підтримала доводи поданої нею апеляційної скарги та просила її задовольнити, при цьому заперечувала проти задоволення апеляційної скарги державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2011 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_5 ») на користь АТ «Державний ощадний банк України» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 111 551 грн. 52 коп., а також судові витрати у розмірі 1 235 грн. 51 коп.

На виконання вказаного судового рішення від 16.06.2011 року було видано виконавчий лист № 2-1716/11, який в подальшому було пред`явлено до виконання.

09.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49233677 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1716/11.

03.04.2018 року державний виконавець, керуючись п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернув виконавчий лист № 2-1716/11 стягувачу, про що винесено відповідну постанову.

14.04.2021 року представником АТ «Ощадбанк» до відділу ДВС подано заяву, в якій представник стягувача просив провести перевірку виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 16.06.2011 року № 2-1716/11, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_5 ») заборгованості по кредитному договору.

Начальником Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) за власною ініціативою, при розгляді звернення АТ «Ощадбанк» було проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження № 49233677, за результатами якої винесено постанову від 15.04.2021 року якою дії державного виконавця по виконанню вказаного виконавчого провадження визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст. 13, 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, скасовано постанову про повернення виконавчого документу від 03.04.2018 року, зобов`язано державного виконавця Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіну Ю.О. негайно усунути виявлені порушення та невідкладно вжити заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О., суд першої інстанції виходив з того, що вимоги скарги ОСОБА_1 про скасування постанов державного виконавця Любкіної Ю.О. підлягають задоволенню, оскільки державний виконавець Любкіна Ю.О. після скасування постанови про повернення виконавчого документа від 03.04.2018 року не відновив виконавче провадження, а повторно скасував постанову про повернення виконавчого документа, відтак дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в іншій частині скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц, провадження № 61-17011сво19, зроблено висновок про те, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі частиною 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

За змістом частини 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до абз. 5 п. 18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

На підставі частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій,передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на наведене дотриманням Закону України «Про виконавче провадження», інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цього Закону, які є обов`язковими при вчиненні виконавчих дій є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження та балансу їх інтересів.

За змістом пункту першого розділу 1 Інструкції з організації виконання рішень,затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2червня 2012року № 512/5,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до пункту першого розділу ХП Інструкції з організації виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 червня 2012 року № 512/5, перевірити законність виконавчого провадження мають, в тому числі начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

На підставі пункту 2 розділу ХП Інструкції посадові особи,зазначені у пункті 1 цього розділу,можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Згідно із постановою начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15 квітня 2021 року про перевірку виконавчого провадження підставою перевірки є власна ініціатива начальника відділу.

Отже, начальник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) при перевірці законності виконавчого провадження діяв у межах наданих повноважень, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість вимог скаржника про скасування постанови начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження № 49233677.

При цьому не можуть бути підставою для скасування постанови начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження № 49233677 доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що винесення вказаної постанови через три роки після винесення постанови про повернення виконавчого документу від 03.04.2018 року, є безпідставним, оскільки вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не містять обмежень щодо строків проведення такої перевірки.

Також вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не містять застереження стосовно того, що не може бути проведена перевірка виконавчого провадження, яке не знаходиться у безпосередньому виконанні рішень та не може бути проведена перевірка з виконання виконавчого листа, який був повторно пред`явлений до виконання. Посилання скаржника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на вказані обставини свідчать про її власне тлумачення норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також не можуть бути підставою для скасування постанови начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження № 49233677 доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що після повернення виконавчого документу 03.04.2018 року його вдруге було пред`явлено до виконання та на виконанні в державній виконавчій службі перебувало виконавче провадження № 57116965, однак ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2019 року, у зв`язку із порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, було скасовано постанову державного виконавця від 31.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження 57116965, оскільки той факт що виконавчий лист було вдруге пред`явлено до виконання та на виконанні в державній виконавчій службі перебувало виконавче провадження № 57116965 не має в даному випадку правового значення та не спростовує висновків начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), викладених в постанові від 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження № 49233677.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в постанові начальника відділу ДВС 15.04.2021 року про перевірку виконавчого провадження № 49233677 не міститься обґрунтування необхідності скасування постанови про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року, оскільки вказана постанова містить достатнє обґрунтування необхідності скасування постанови про повернення виконавчого провадження від 03.04.2018 року.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога скарги ОСОБА_1 про заборону приватному або державному виконавцю, на виконанні якого буде перебувати виконавчий лист № 2-1716/11 від 16.06.2011 року вчиняти будь-які дії направлені на виконання вказаного виконавчого листа, є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки мова йде про майбутні події, які не відбулися у часі.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги державного виконавця державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. про те, що строки пред`явлення виконавчого листа № 2-1716/11 фактично порушено не було, оскільки в даному випадку в скарзі ОСОБА_1 не йдеться про строки пред`явлення виконавчого листа № 2-1716/11 до виконання, в самій скарзі лише є посилання на те, що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2019 року, у зв`язку із порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, було скасовано постанову державного виконавця від 31.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження 57116965.

Також колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги державного виконавця державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О. про те, що дії державного виконавця законні, оскільки державний виконавець у першу чергу керується нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень а скарга ОСОБА_1 не містить посилань на нормативно-правовий акт, на якому ґрунтуються вимоги скарги, а містить лише суб`єктивну думку скаржника державним виконавецем, оскільки після скасування постанови про повернення виконавчого документа від 03.04.2018 року, виконавче провадження відновлено не було, а повторно скасовано постанову про повернення виконавчого документа, тому дії державного виконавця в цій частині не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційних скаргах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та державного виконавця державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Юлії Олександрівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: