Справа № 161/1696/20
Провадження № 2/161/372/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2020 року ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:5808, яка розташована в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області.

Відповідач є власником суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0163.

При встановлені у січні 2020 року меж належної позивачу земельної ділянки було виявлене перетинання меж земельних ділянок сторін. На спірній межі встановлений паркан відповідача.

Позивач вважає, що відповідач порушує її права на користування земельної ділянкою, самовільно захопила її частину, а тому, на підставі ст.391 ЦК України просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу самочинного будівництва.

Відповідач у письмовому відзиві та письмових поясненнях позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводи відповідача зводяться до наступного:

1) відповідач вважає земельну ділянку позивача не сформованою, оскільки вона не має межових знаків;

2) відповідач не була присутня під час виготовлення та відновлення меж земельної ділянки позивача;

3) у позивача відсутній оригінал акту прийому-передачі межових знаків;

4) вважає недостовірними дані топографо-геодезичного знімання;

5) погодження меж земельної ділянки позивача проводилося таємно, без виклику відповідача;

6) вважає, що паркан не відноситься до об`єктів будівництва;

7) вважає «неправильною» реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:5808, яка розташована в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області. Відповідач є власником суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0163. Земельні ділянки суміжні по південній межі ділянки позивача (північні межі відповідача). Вказані обставини сторонами не заперечуються (т.1 а.с.7, 34-35).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 20 червня 2022 року №8466, який складений судовим експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Мисковцем Н.О.:

- фактичне місцеположення межової споруди (паркану) громадянки ОСОБА_2 наступне: АДРЕСА_1 , координати поворотних точок паркану

1. 5614011.591, 2213227.879;

2. 5613986.939, 2213231.266;

3. 5613993.120, 2213278.706;

4. 5614017.736, 2213275.777.

Під час огляду встановлено, що паркан вказаний у топографо-геодезичному зніманні (умовний знак 409 таблиця 102 для масштабу 1:1000 1:500) ОСОБА_2 відсутній. Натомість наявні металеві стовбці жовтого кольору розташовані вздовж південної межі (паркан з металевої сітки) ОСОБА_4

- фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0163 частково відповідає правовстановлюючим документам та документації із землеустрою на земельну ділянку;

- відповідно до топографо-геодезичного знімання паркан ОСОБА_2 перетинає межу земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:5808 ОСОБА_4 вказану у технічній документації із землеустрою. Експертом був проведений огляд об`єктів дослідження, під час якого встановлено, що паркан ОСОБА_2 на земельних ділянках відсутній. Проте наявні металеві стовбці жовтого кольору, які прилягають до паркану з металевої сітки ОСОБА_4 . Таким чином металеві стовбці ОСОБА_2 розташовані в межах земельної ділянки ОСОБА_4

- можливо визначити площу геометричної фігури (плями перетину) утворену парканом ОСОБА_2 та межами земельної ділянки ОСОБА_4 , яка становить 77 кв.м. (т.2 а.с.40-56).

Надаючи свою оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В даному випадку, як слідує з матеріалів справи, а саме виконаного судовим експертом висновку, фактичне користування відповідачем земельною ділянкою :03:001:0163 не відповідає її ж власним правовстановлюючим документам. З додатків №3-4 до висновку експерта вбачається, що земельна ділянка відповідача, за фактичним користуванням, зміщена на північ. При цьому за правовстановлюючими документами сторін, земельні ділянки не накладаються одна на одну (т.2 а.с.48-49).

З цього можливо зробити висновок, що відповідач самовільно зайняла належну позивачу частину земельної ділянки вздовж південної межі (північної межі ділянки позивача), і площа такого самовільного захоплення становить 77 кв.м. А тому вказаний негаторний позов є обґрунтованим, а права та законні інтереси позивача мають бути поновлені на підставі ст.391 ЦК України, шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про неналежність технічної документації позивача, несформованість такої ділянки, не погодження нею меж ділянок, відсутність межових знаків та інші подібні доводи, оскільки земельна ділянка позивача у встановленому порядку зареєстрована, її технічні характеристики зафіксовані, правовстановлюючі документи на ділянку дійсні. До того ж відповідач неодноразово оскаржувала як правовстановлюючі документи позивача, так і державну реєстрацію її ділянки. У задоволенні її позовних вимог судами було відмовлено, а відповідні рішення набрали законної сили (цивільні справи №№161/13744/20, 161/8464/21).

Суд ще раз підкреслює, що саме фактичне користування земельною ділянкою відповідача не відповідає її ж власним, чинним правовстановлюючим документам, а всі правовстановлюючі документи позивача, а також законність державної реєстрації такої ділянки, перевірені судами в ході розгляду цивільних справ №№161/13744/20, 161/8464/21.

Також суд відхиляє доводи відповідача про неналежність виконаних ФОП ОСОБА_5 робіт з відновлення встановлення меж земельних ділянок, оскільки під час проведення судової земельно-технічної експертизи судовим експертом бралося за основу топографо-геодезичне знімання, виконане уповноваженим суб`єктом за клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів.

Матеріали відновлення меж земельних ділянок не бралися за основу ні судовим експертом, ні судом під час ухвалення рішення.

Крім того, будь-яких доказів на спростування цих обставини, відповідач суду не надала.

Суд зауважує, що відповідач в ході розгляду справи не була позбавлена можливості замовити та надати суду власні матеріали топографо-геодезичного знімання.

Крім того суд вважає надуманими доводи відповідача про відсутність предмета спору, а також про необхідність попереднього вирішення земельного спору органами місцевого самоврядування (ст.159 ЗК України), оскільки спір між сторонами у даному випадку очевидний, відповідач категорично заперечує межі земельної ділянки позивача, неодноразово оскаржувала відповідні правовстановлюючі документи та державну реєстрацію, а тому предмет позову наявний. Крім того, досудовий порядок вирішення земельних спорів органами місцевого самоврядування не є обов`язковим та не перешкоджає зверненню до суду.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд бере за основу встановлені судовим експертом в ході огляду ділянок обставини облаштування фактичної межі ділянок, які зафіксовані, в тому числі, на фототаблицях №№1, 2, 6, 7, 10, 12, 13, що є додатками до висновку. З наведеної фотофіксації видно, що як такі будівельні роботи на самовільно захопленій відповідачем частині ділянки позивача не проводяться. Позивач тимчасово розмістила паркан з металевої сітки, а відповідач, зі своєї сторони, відповідні металеві стовбці. Враховуючи вищевикладене, для захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:5808, яка розташована в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області, шляхом демонтажу, за власний рахунок, металевих стовбців ОСОБА_2 , що розміщені на південній межі земельної ділянки та прилягають до паркану з металевої сітки ОСОБА_4 .

Такий спосіб захисту не буде виходом за межі позовних вимог, оскільки пред`являючи свій позов ОСОБА_4 помилково вважала металеві стовбці відповідача «будівництвом», але суд зобов`язаний самостійно кваліфікувати відносини між сторонами. Сам по собі невірний словесний опис об`єкту матеріального світу, який позивач просила суд зобов`язати відповідача прибрати із земельної ділянки, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, адже це зводиться до надмірного формалізму.

На підставі п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, для забезпечення прав сторін висловити свої доводи та міркування стосовно розподілу судових витрат у зв`язку з частковим задоволенням позову, слід призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:5808, яка розташована в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області, шляхом демонтажу, за власний рахунок, металевих стовбців ОСОБА_2 , що розміщені на південній межі земельної ділянки та прилягають до паркану з металевої сітки ОСОБА_4 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 20 грудня 2022 року о 10 год. 15 хв. в залі судових засідань Луцького міськрайонного суду Волинської області за адресою м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 24, каб.28.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, код ЄРДПОУ 39767861, адреса: Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67

Повне рішення суду складено та підписано 23 грудня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк