Справа № 211/3463/22
Провадження № 2/211/2964/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 грудня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі головуючого судді Н.О. Сарат,

за участі секретаря судового засідання С.М. Зоріної,

у відсутність сторін,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

ВСТОНОВИВ:

27.09.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, яким просить суд припинити обов`язок ОСОБА_1 щодо утримання доньки ОСОБА_3 у вигляді щомісячної сплати на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2013 року з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи не відоме, стягнуто аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, на користь матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 21.08.2013 року. Позивач просить звільнити його від сплати аліментів так як в нього на утриманні ще троє дітей та він не має постійного заробітку, крім того подарував доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будинок в АДРЕСА_3 . Він доньці допомагає, приймає участь в її житті та потребах. А тому просив звільнити його від обов`язку сплати аліментів.

Ухвалою суду від 12.10.2022 відкрито провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2013 року з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи не відоме, стягнуто аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, на користь матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 21.08.2013 року.

Доньці позивача на користь якої стягнуто аліменти за рішенням суду від 18.09.2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний момент виповнилося повних 22 роки, аліменти були стягнуті до повноліття дитини, а тому суду не зрозуміло які стягнення з позивача за даним рішенням можуть бути до цього часу. Стягнення мали бути припинені в момент досягнення дитиною 18 років.

Ніякі інші рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 суду не надані, доказів, що у позивача є ще будь-які грошові зобов`язання чи стягнення з приводу повнолітньої дитини суду не надані, а тому підстав для задоволення позову немає.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів будь-якого стягнення з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 2000 року народження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 23.12.2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат