ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Суми

Справа №592/786/22

Номер провадження 22-ц/816/1115/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року в складі судді Костенка В.Г., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 23 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

20 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради, в якому просила визнати незаконним і скасувати наказ № 381 від 21.12.2021 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона працює лікарем загальної практики сімейним лікарем амбулаторії № 5 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради. Наказом відповідача від 21 грудня 2021 року № 381 її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання обов`язків згідно посадової інструкції. Вважає, що стягнення накладене незаконно, адже вона не порушувала своїх обов`язків, сам наказ не містить посилань на її дії чи бездіяльність, відомостей, за які саме діяння на неї накладене стягнення, оголошення догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень. Посилаючись на ці обставини, просила її позов задовольнити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в своїх процесуальних документах та в оскаржуваному рішенні неправильно зазначив найменування відповідача, а саме: позов заявлено до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради, а суд зазначив - Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 2» Сумської міської ради.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку позивача свідчить про належне виконання нею своїх посадових обов`язків і незаконність наказу відповідача. Зазначає, що вона була позбавлена права на правову допомогу, оскільки відмовилась від адвоката, через невиконання ним своїх обов`язків, і не встигла знайти нового.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне і обґрунтоване. Вказує, що 22 грудня 2022 року догана вичерпає себе, оскільки мине рік як вона була винесена.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення щодо скарги представника КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» СМР Малушиної Г.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка працює лікарем загальної практики сімейним лікарем амбулаторії № 5 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради.

01.03.2021 позивачка ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії № 5 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради.

Згідно з посадовою інструкцією лікар має:

П. 2.2. Надавати кваліфіковану, в тому числі невідкладну, медичну допомогу відповідно до режиму роботи в обсязі кваліфікаційної характеристики фахівця із спеціальності «загальна практика - сімейна медицина» в умовах амбулаторії, а за місцем і проживання пацієнтів - за попереднім узгодженням.

П. 2.9. Вести обліково-звітну медичну документацію.

П. 5.21. Лікар повинен знати правила оформлення медичної документації.

23.11.2021 на адресу підприємства надійшла письмова скарга ОСОБА_2 щодо відмови внесення даних про хворобу пацієнта до електронної системи охорони здоров`я сімейним лікарем амбулаторії № 5 ОСОБА_1 .

Наказом відповідача від 13.12.2021 № 369 у зв`язку з письмовим зверненням пацієнта ОСОБА_2 щодо відмови внесення даних про хворобу пацієнта до електронної системи охорони здоров`я сімейним лікарем амбулаторії № 5 ОСОБА_1 створено комісію для проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування комісією складено довідку про наступне. 25.10.2021 пацієнт ОСОБА_3 (названий у матеріалах перевірки «громадянин С»), з`явився на амбулаторний прийом до свого сімейного лікаря ОСОБА_1 за результатами ПЛР тесту, який ще не був готовий. 27.10.2021 ОСОБА_1 у телефонному режимі повідомила пацієнта про позитивний результат ПЛР-тесту на COVID-19. 05.11.2021 вона видала пацієнту форму 028-1/о «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» у паперовому вигляді. 15.11.2021 пацієнт у телефонному режимі звернувся до лікаря ОСОБА_1 з проханням внести діагноз та результати ПЛР-тесту у електронну систему, щоб у нього в застосунку «дія» з`явися сертифікат про одужання. Однак лікар ОСОБА_1 відмовила.

При вивченні та аналізі медичної документації комісією з`ясовано, що сімейним лікарем ОСОБА_1 не організовано щоденне медико-санітарне спостереження за допомогою засобів телекомунікації (телефон) згідно додатку № 5 до Стандартів медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)» з урахуванням Заходів з профілактики та інфекційного контролю пацієнту, який підлягає визначенню у випадку COVID- 19 згідно вимог наказу МОЗ України від 28.03.2020 № 722 «Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19)» зі змінами та доповненнями.

Комісією зроблені висновки, що лікарем загальної практики сімейним лікарем амбулаторії № 5 ОСОБА_1 порушено Порядок ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затверджений наказом МОЗ України від 28.02.2020 № 587, та наказ МОЗ України від 28 березня 2020 року № 722 «Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID- 19)» зі змінами та доповненнями.

Лікарем загальної практики сімейним лікарем амбулаторії № 5 ОСОБА_1 порушено приписи посадової інструкції, а саме, п. 2.2. - надання медичної допомоги відповідно до режиму роботи в обсязі кваліфікаційної характеристики фахівця із спеціальності «загальна практика - сімейна медицина» в умовах амбулаторії, п. 2.9 - ведення обліково-звітної медичної документації, п. 5.21 - лікар повинен знати правила оформлення медичної документації.

У своїх письмових поясненнях, що надані під час перевірки, ОСОБА_1 визнала факт звернення зазначеного пацієнта та підтвердила, що не вела документацію щодо його звернень у письмовому та електронному вигляді. Визнала, що надала лише сертифікат про одужання в паперовому вигляді і не внесла відомості про хворобу у електронну систему.

Завідувачка амбулаторії № 5 ОСОБА_4 в письмових поясненнях повідомила, що пацієнт «С» звернувся до неї з приводу скарги на сімейного лікаря ОСОБА_1 щодо відмови у внесенні до електронної медичної картки даних про результат тесту та встановлений діагноз. Завідуючою особисто внесені необхідні відомості до електронної картки пацієнта.

Згідно з Порядком ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженим наказом МОЗ України від 28.02.2020 № 587, кожний епізод медичної допомоги - випадок взаємодії пацієнта з суб`єктом господарювання, починаючи з першого звернення до медичного працівника цього суб`єкта господарювання та до останнього звернення у зв`язку з однією причиною для отримання медичних послуг, має бути внесений до електронної системи.

Судом встановлено і це визнали сторони, що технічна можливість для внесення відповідних відомостей до електронної системи у позивачки була.

Відповідно до положень ст. ст. 147, 147-1, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка навмисно порушила свої посадові обов`язки щодо ведення обліково-звітної документації щодо пацієнта, за що на неї було накладене дисциплінарне стягнення, передбачене законодавством. У відповідача були усі приводи і підстави для притягнення позивачки до відповідальності, відповідач дотримався порядку накладення стягнення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

З матеріалів справи вбачається, що наказом відповідача № 381 від 21 грудня 2021 року лікарю загальної практики сімейному лікарю амбулаторії № 5 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання обов`язків згідно посадової інструкції (неналежне надання медичної допомоги відповідно до режиму роботи в обсязі кваліфікаційної характеристики фахівця із спеціальності «загальна практика сімейна медицина» в умовах амбулаторії, неналежне ведення обліково-звітної медичної документації, незнання правил оформлення медичної документації).

Зазначений наказ прийнятий на підставі довідки про проведення службового розслідування від 16 грудня 2021 року та пояснювальної записки ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що електронна система не працювала, про перезавантаження роботою не можуть бути взяті до уваги, оскільки з відповідними зверненнями до керівництва лікувального закладу ОСОБА_1 не зверталась, в своїх пояснення під час службового розслідування про це не зазначала.

Доводи апелянта про те, що 15 листопада 2021 року, коли ОСОБА_3 звернувся з проханням внести інформацію про його хворобу в електронну базу даних, електронна система не працювала, крім того, він не був записаний до неї на прийом в системі Хелсі, а звернувся в телефонному режимі і на той час він вже заключив декларацію з іншим лікарем, не є підставами звільнення її від виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, які вона повинна була виконати вчасно, без додаткових прохань та звернень пацієнта.

В матеріалах справи знаходиться копія належним чином оформленої і завіреної посадової інструкції ОСОБА_1 з відміткою про дату ознайомлення з нею позивача (а.с. 33-35), тому доводи апелянта про те, що надана відповідачем копія посадової інструкції не містить дати, місяця, року, підпису, печатки, дати ознайомлення, є безпідставними.

В рішенні Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року дійсно помилково зазначене найменування відповідача «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 2» Сумської міської ради» замість «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради», проте цей факт є підставою для виправлення описки в рішенні суду на підставі ст. 269 ЦПК України, а не для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги дублюють доводи позовної заяви, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, та не можуть бути підставами для скасування ухваленого у справі судового рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог позову з підстав, наведених вище.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заява ОСОБА_1 від 22 грудня 2022 року до апеляційного суду, в якій вона просить відмінити догану на підставі ч. 1 ст. 151 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії дисциплінарного стягнення, не підлягає задоволенню і не є підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

В силу ч. 1 ст. 151 КЗпП України ОСОБА_1 вважається такою, що не мала дисциплінарного стягнення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук