ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Чернівці

справа № 722/965/21

провадження №22-ц/822/608/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Петранюк Ю.Т.

за участю: позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Унгурян С.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконними та скасування рішень міської ради.

Позовна заява обґрунтована тим, що під час приватизації майна сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Михалкове» їй було передано нерухоме майно нежитлову будівлю (АЗС), загальною площею 19,3 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 .

Зазначена будівля на момент її приватизації знаходилася на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0459, площею 0,3308 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

З 05 жовтня 2020 року дана земельна ділянка із земель державної власності перейшла у комунальну власність Михалківської сільської ради.

Зазначала, що у 2017-2018 роках вона мала намір взяти дану земельну ділянку в оренду зі зміною цільового призначення, у зв`язку з чим зверталася з відповідною заявою про надання дозволу на розроблення проекту до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Наказом правління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 05 грудня 2018 року їй був наданий такий дозвіл, але договір оренди земельної ділянки сторонами не був укладений, оскільки на той час тривав процес передачі земель державної власності, які знаходяться за межами населених пунктів, але в межах територій сільських рад, до власності сільських рад.

23 жовтня 2020 року рішенням сесії Михалківської сільської ради №259/31-2020 було надано дозвіл виконавчому комітету на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу ділянки комунальної власності, площею 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459 і зобов`язано виконавчий комітет Михалківської сільської ради замовити виготовлення технічної документації та подати її на затвердження.

Рішенням сесії Михалківської сільської ради від 10 листопада 2020 року №269/32-2020 було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, площею 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459 на дві земельні ділянки:

- земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), площею 8 га, кадастровий номер :04:001:0495;

- земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496.

При цьому, земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0496, площею 0,0300 га, на якій безпосередньо знаходиться належна їй нежитлова будівля, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 23 жовтня 2020 року була зареєстрована 02 листопада 2020 року у Державному земельному кадастрі.

Крім того, 12 листопада 2020 року право власності Михалківської сільської ради на дану земельну ділянку було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав.

Таким чином, згідно з рішенням власника, яким на той час була Михалківська сільська рада, і відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України, попередньо існуюча і поділена земельна ділянка 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459 припинила своє існування.

Оскільки вона вже використала своє право безоплатної приватизації землі, вважає, що після оформлення у власність нежитлової будівлі, вона відповідно до вимог ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України стала користувачем цілісної на той час земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0459, а після її поділу і реєстрації 12 листопада 2020 року права власності Михалківської сільської ради на поділені земельні ділянки, вона стала користувачем новоствореної земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0496, на якій безпосередньо знаходилася належна їй нежитлова будівля.

23 березня 2021 року вона подала до Сокирянської міської ради, яка в ході адміністративно-територіальної реформи стала правонаступником Михалківської сільської ради, заяву про надання дозволу на викуп існуючої на той час і належним чином зареєстрованої земельної ділянки, площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496, на якій безпосередньо знаходилася належна їй на праві власності будівля.

Згідно відповіді відповідача №264 від 26 квітня 2021 року у задоволенні даної заяви було відмовлено з тих підстав, що рішення Михалківської сільської ради, яким було затверджено поділ земельної ділянки, є неправомірним. Проте, які нормативні акти були порушені рішенням про поділ земельної ділянки, з яких підстав можна вважати рішення неправомірним і чи було рішення сільської ради скасоване у встановленому законом порядку, у відповіді не було зазначено.

Як згодом з`ясувалося, пунктом 1.7 рішення сесії Сокирянської міської ради №127/06-21 від 22 квітня 2021 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» з незрозумілих підстав було вирішено надати дозвіл на об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0495 та :04:001:0496.

Її як власника будівлі, розташованої на вже існуючій і належно зареєстрованій до винесення цього рішення міської ради земельній ділянці, кадастровий номер :04:001:0496, площею 0,0300 га, та яка у відповідності до ч.1 ст.377 ЦК України та ч.2 ст.120 ЗК України вже була на той момент її користувачем за законом і мала переважне право на її викуп, відповідач про винесення цього питання на розгляд сесії міської ради і про його розгляд не повідомляв, а про прийняття рішення сесії вона дізналася в усній формі від працівника міської ради, а згодом знайшла текст рішення на сайті міської ради.

Згідно з відповіддю відповідача за №03-10/1251 від 15 червня 2021 року на адвокатський запит, підставою відмови їй у викупі земельної ділянки і для винесення рішення Сокирянської міської ради №127/06-21 від 22 квітня 2021 року було те, що її дії нібито можна розцінювати» як ухилення від повної сплати, що наносить шкоду місцевому бюджету, оскільки земельна ділянка втрачає свою інвестиційну привабливість, через що було прийнято рішення про об`єднання земельних ділянок.

У відповідності до ст.56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення), технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання цих ділянок включає, зокрема нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні).

Вона, як користувач земельної ділянки, не надавала відповідачу, передбаченої ст.56 вказаного Закону, нотаріально посвідченої згоди на об`єднання земельної ділянки, площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496 з будь-якою іншою земельною ділянкою.

У зв`язку з цим вважає, що рішення сесії Сокирянської міської ради №127/06-21 від 22 квітня 2021 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» в частині п.1.7 прийнято з порушенням вимог ч.2 ст.19 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому підлягає визнанню протиправним і нечинним.

Стосовно рішення сесії Сокирянської міської ради №157/07-21 від 27 травня 2021 року «Про затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» вважає, що підставою для його скасування також є порушення відповідачем при прийнятті цього рішення п.«е» ст.56 Закону України «Про землеустрій», а саме відсутність її нотаріально посвідченої згоди на об`єднання з іншою земельною ділянкою як власника будівлі, розташованої на цій земельній ділянці і як користувача цієї земельної ділянки за законом.

Вважала, що дане рішення також підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням відповідачем при його прийнятті норм ч.1 ст.377 ЦК України, ч.13 ст.79-1 ЗК України, ч.1, абз.2 ч.6 ст.120 ЗК України, п.«е» ст.56 Закону України «Про землеустрій», а також, оскільки міська рада вийшла за межі своїх повноважень, ще й має місце порушення ч.2 ст.19 Конституції України.

При цьому, вказувала на те, що оскаржувані рішення порушують її право на придбання у власність земельної ділянки в бажаному розмірі, на що вона має право у відповідності до закону.

Також зазначала, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0496, площею 0,0300 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , станом на 26 вересня 2021 року існує, її власником рахується Михалківська сільська рада, відомості про реєстрацію іншого речового права в реєстрах відсутні, відомості про державну реєстрацію обтяжень також відсутні.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд:

- визнати протиправним, нечинним і скасувати рішення сесії Сокирянської міської ради №127/06-21 від 22 квітня 2021 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» в частині п.1.7 про об`єднання земельної ділянки площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496 з земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0495;

- визнати протиправним, нечинним і скасувати в цілому рішення сесії Сокирянської міської ради №157/07-21 від 27 травня 2021 року «Про затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання земельної ділянки»;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачкою не доведено обставин переходу до неї права користування земельною ділянкою, в тому числі новоутвореною внаслідок поділу землі, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а відповідно не доведено набуття нею статусу землекористувача в розумінні ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не звернув увагу, що на момент її звернення до Сокирянської міської ради із заявою про викуп земельної ділянки, ця земельна ділянка вже була сформована і 20 листопада 2020 року була зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З рішення суду не зрозуміло, чому суд вирішив взяти до уваги обставини землекористування саме підприємством ТзОВ «Михалкове», яке вже 10 років не існує, як і існувавше перед ним СГ ТзОВ «Україна», оскільки жодне з них вже 10 років не є землекористувачами і на момент їх існування земельна ділянка навіть не була сформована.

У відзиві на апеляційну скаргу Сокирянська міська рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 23 жовтня 2017 року є власником нежитлової будівлі (АЗС), площею 19,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2017 року. Вказана нежитлова будівля (АЗС), площею 19,3 кв.м., була розташована на земельній ділянці, площею 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням ХХІХ сесії Михалківської сільської ради VІІ скликання від 17.06.2020 року №239/29-2020 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459, зі зміною цільового призначення із земель сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та доручено сільському голові зареєструвати право комунальної власності в Державному реєстрі (а.с.50).

05 жовтня 2020 року право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зареєстровано за Михалківською сільською радою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2020 року (а.с.8).

Рішенням ХХХІ сесії Михалківської сільської ради VІІ скликання від 23.10.2020 року №259/31-2020 надано дозвіл виконавчому комітету на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки (поділ) комунальної власності, площею 0,3308 га, кадастровий номер :04:001:0459, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться на території Михалківської сільської ради, АДРЕСА_1 (9).

Рішенням ХХХІІ сесії Михалківської сільської ради VII скликання від 10.11.2020 року №269/32-2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки - кадастровий номер :04:001:0459, площею 0,3308 га, що перебуває в комунальній власності сільської ради для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована в АДРЕСА_1 , на дві земельні ділянки:

- земельну ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код (03.07) площею 0,3008 га, кадастровий номер :04:001:0495 за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, територія Михалківської сільської ради;

- земельну ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код (03.07) площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496 за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, територія Михалківської сільської ради (а.с.10-13, 53-56).

12 листопада 2020 року право комунальної власності на земельні ділянки, площею 0,3008 га, кадастровий номер :04:001:0495 та площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496 зареєстровано за Михалківською сільською радою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.05.2021 року (а.с.57).

Рішенням шостої сесії Сокирянської міської ради восьмого скликання Дністровського району Чернівецької області №127/06-21 від 22.04.2021 року (п.1.7), підтверджено право комунальної власності та надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:001:0496 та :04:001:0495 (об`єднання), 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, Михалківська сільська рада (а.с.16).

Рішенням сьомої сесії Сокирянської міської ради восьмого скликання Дністровського району Чернівецької області №157/07-21 від 27.05.2021 року, затверджено технічну документацію щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, площею 0,3308 га, 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за кадастровим номером: :04:001:0090, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам відповідає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За змістом частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного правам чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

За змістом статті 377 ЦК України (в редакції, яка діяла на час набуття позивачкою права власності на майно) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно з ч.ч.1,2 статті 120 ЗК України (в редакції, яка діяла на час набуття позивачкою права власності на майно) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України, особа, як набула права власності на будівлю чи споруду стає власником чи користувачем земельної ділянки на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Судом встановлено, що будь-яке право на спірну земельну ділянку (власності, користування тощо) за попереднім власником придбаної позивачкою будівлі не було зареєстровано.

Отже вирішуючи спір, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, встановивши, що у ОСОБА_1 відсутні докази на підтвердження умов та обсягів використання земельної ділянки попереднім землекористувачем - КСП «Михалкове», дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем порушення її права земелекористування оскаржуваними рішеннями.

Апеляційний суд визнає помилковими доводи ОСОБА_1 , що з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти, до неї на підставі ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України перейшло право користування земельною ділянкою, на якій вона розташована у тих обсягах, які були у попереднього власника, оскільки сам факт набуття права власності на будівлю чи споруду не може бути достатньою підставою для висновку про набуття особою у власність чи користування земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з набуттям позивачкою права власності на нерухоме майно, яке розташоване на спірній земельній ділянці, до неї, як до нового власника цього нерухомого майна, в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України, не перейшло право користування спірною земельною ділянкою, так як попередній власник будівлі не мав оформленого права користування цією земельною ділянкою.

Таким чином, позивачка не довела, що рішенням міської ради про об`єднання земельної ділянки площею 0,0300 га, кадастровий номер :04:001:0496 з земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0495, та рішенням про затвердження технічної документації, порушено її права чи інтереси.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що на момент звернення ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради із заявою про викуп земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0496 23 березня 2021 року, ця земельна ділянка вже існувала, була повністю сформована та 20 листопада 2020 року зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки таке формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав відбулося після набуття позивачкою права власності на нерухоме майно.

Разом із тим, позивач не позбавлена можливості оформити право користування спірною земельною ділянкою на умовах оренди.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 липня 2022 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк