КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2022 року місто Київ.

Справа 369/9386/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8559/2021

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Дубчак Лесею Сергіївною на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 01 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 , через свого представника Дубчак Лесю Сергіївну , 11 липня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просив про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову.

Також, відповідач подав клопотання про поновлення строку, в якому зазначав, що судовий розгляд справи відбувся 12 січня 2021 року без його участі. Про дату вказаного судового засідання він не повідомлявся, рішення суду першої інстанції йому не направлялось. Представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л. отримала копію рішення суду першої інстанції та Постанови апеляційного суду від 03 червня 2021 року - 28 жовтня 2021 року. Після чого подала касаційну скаргу на вказане рішення та Постанову апеляційного суду від 03 червня 2021 року.

Постановою Верховного суду від 15 червня 2022 року, касаційна скарга була задоволена частково, скасована Постанова Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, відповідно до якої розглядалась апеляційна скарга ОСОБА_2 , на рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення аліментів, та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так як постанову Верховного Суду ОСОБА_1 отримав 29 червня 2022 року, а скаргу подав 11 липня 2022 року, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не був вручений у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що розгляд даної справи районним судом відбувся 24 грудня 2020 року за відсутності всіх учасників справи.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складання повного судового рішення.

З огляду на те, що повне судове рішення було складено 12 січня 2021 року, датою його ухвалення є 12 січня 2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 повний текст рішення не був вручений у день його проголошення, а тому відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України він має право на поновлення строку, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Датою вручення відповідачу ОСОБА_1 рішення суду, яке він оскаржує в апеляційному порядку є 28 жовтня 2021 року, що підтверджується змістом апеляційної скарги, в якій зазначено, що представник ОСОБА_1 - Дубчак Л. копію рішення отримала 28 жовтня 2021 року.

З огляду на те, що з 28 жовтня 2021 року до 11 липня 2022 року минуло більш ніж півроку, ОСОБА_1 не має права на поновлення строку на підставі ч.2. ст. 354 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність інших поважних причин для пропуску строку, апеляційний суд встановив, що наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не можна визнати поважними з огляду на наступне.

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», п. 93, «Сутяжник» проти Росії», п. 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE,№ 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Подання відповідачем касаційної скарги на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, який здійснював перегляд лише за апеляційною скаргою позивача в даній справі в частині вирішення вимог про стягнення аліментів, жодним чином не перешкоджало відповідачу скористатись своїм правом на апеляційне оскарження цього ж рішення в частині вирішення позовних вимог про встановлення батьківства на протязі 30 днів з дня отримання копії рішення суду .

З огляду на те, що від імені відповідача в даній справі діяв адвокат, який обізнаний з вимогами ст.389 ЦПК України, якою передбачено право особи оскаржити рішення суду в касаційному порядку після апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою цієї ж особи, не подання апеляційної скарги адвокатом на рішення в частині позовних вимог про встановлення батьківства направлене на порушення прав іншого учасника процесу на дотримання судом розумних строків розгляду справи. Наведені в клопотанні причини пропуску строку з моменту отримання стороною відповідача копії рішення районного суду не є об`єктивними та непереборними.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказані в апеляційній скарзі відповідача визнані судом неповажними, ОСОБА_1 надається право в десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, а подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 354, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Дубчак Лесею Сергіївною на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду заяви про поновлення строку із зазначенням інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Попередити заявника, якщо у визначений судом строк він не подасть таку заяву, або вказані ним інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Желепа О.В.