Справа № 950/1711/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2022 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.
за участю секретаря - Лєсної Н.В., представника позивача - ОСОБА_1 , представника третьої особи - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат - Стегній Андрій Миколайович до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнутих відповідно до рішення суду,
встановив:
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні представник третьої особи поклалася на розсуд суду.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника трьої особи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Сторони є батьками ОСОБА_5 26 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 26).
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 26.05.2011 року (а.с. 24) розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з матір`ю.

На підставі рішення суду від 15 вересня 2008 року, що видане Лебединьким районним судом Сумської області (а.с. 20) видано виконавчий лист № 2-118/2008 (а.с. 22) про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2008 року.

Весь цей час ОСОБА_3 не припиняв піклуватися про свого сина, сплачував на утримання сина аліменти та надавав іншу необхідну допомогу для його нормального фізичного та розумового розвитку.

Декілька останніх років позивач працює та проживає в Республіці Польща і приїжджає до м. Лебедин періодично та на нетривалий час. Майже весь час позивач знаходиться за кордоном.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації та запровадженням з 24.02.2022 року в Україні воєнного стану син позивача вирішив переїхати на постійне проживання до батька. І 15.03.2022 року син ОСОБА_8 виїхав з України, що стверджено відміткою в його закордонному паспорті про перетин кордону (а.с. 7), та з того часу знаходиться разом з позивачем за адресою його місця проживання в Республіці Польща: квартира АДРЕСА_1 .

08.07.2022 ОСОБА_5 офіційно надано дозвіл на проживання в зазначеному помешканні згідно заяви повіреної особи компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «R4R Познань Щепановського», що стверджено довідкою, копія якої перекладена українською мовою (а.с. 18).

Згідно заяви від 22 вересня 2022 року ОСОБА_9 наймає квартиру АДРЕСА_2 , у квартирі проживають ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , що стверджено заявою перекладеною українською мовю (а.с. 19).

З часу переїзду ОСОБА_12 до батька ОСОБА_3 всі витрати, по`вязані з його утриманням, позивач взяв на себе. Відповідач же участі у них не приймає взагалі.

Однак, Лебединським відділом державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Півгнічно-Східного міжрегіонального управління юсиції Міністерства Юстиції (м. Суми) позивачу нараховується заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, які він зобов`язаний сплатити на користь ОСОБА_6 , що стверджено розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №15397-18.8 від 29.09.2022 р. (а.с. 12-13) загальна сума боргу складає 29967,31 грн.

Якщо з вказаної суми боргу відняти суму боргу за період з 01.03.2022 по 15.03.2022 року, сума становить - 1656,04 грн. ( 29967,31 - 1656,04=28311,26 грн.).

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до положень ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

ОСОБА_5 , який досяг чотирнадцятирічного віку, визначив своє місце проживання разом з батьком і відповідачка з даного приводу претензій не мала.

Відповідно до ст. 273 СК України суд може за позовом звільнити особу від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 22 зазначеної Постанови, суд може за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів суд повинен виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини за період з 01.03.2022 по 15.03.2022 року, сума становить - 1656,04 грн. ( 29967,31 - 1656,04=28311,26 грн.).

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн. за подання позовної заяви.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6000,00 грн., то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

Судом встановлено, що 10 вересня 2022 року між адвокатом Стегній А.М. та Вітром Д.О. був укладений Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 8 (а.с. 29-30).

З розрахунку витрат на правничу допомогу, згідно вищевказаного договору (а.с. 31) адвокатом проведені наступні послуги: вивчення наданих документів - 1000 грн; складання позовної заяви - 2000 грн; складання відповіді на відзив - 1000 грн., представництво інтересів клієнта в суді - 2000 грн. Всього - 6000 грн.

На підтвердження зазначених вище витрат представником позивача надано квитанцію прибуткового касового ордеру (а.с. 32) відповідно якої сплачені грошові кошти у загальному розмірі 6000 грн.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною із складністю справи (дана справа є малозначною та розглядалась у спрощеному позовному провадженні, відповіді на відзив не було, судових засіданнь по справі було лише два, їх сукупна тривалість 15 хв.), наданим адвокатом обсягом послуг і витраченим адвокатом часом на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

А тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та ст. ст. 182, 197, 199, 200 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Звільнити ОСОБА_3 з 4 жовтня 2022 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 15.09.2008 року.

Звільнити ОСОБА_3 , від сплати заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 26.10.2005 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнутих відповідно рішення Лебединського районного суду Сумської області від 15.09.2008 року, починаючи з 15.03.2022 року і до 04.10.2022 року, суму що складає 28311,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованої - АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстрованого - АДРЕСА_4 судові витрати у справі: витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованої - АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір - отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Лебединським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено дою Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман БАКЛАНОВ