Справа № 946/6046/22
Провадження № 2/946/3042/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лупу О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027072, виданий 02.08.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-954) та визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , за життя він залишив заповіт від 27.07.2012 року, яким заповів земельну ділянку площею 2,96 га своїй доньці ОСОБА_1 , однак не вся спадщина охоплена заповітом, спадщину позивачі прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, письмовою відповіддю державного нотаріуса від 07.07.2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю та визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить:

- земельна ділянка площею 2,96 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 027072, виданого 02.08.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-954, однак у вищезгаданому Державному акті помилково було вказано прізвище « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 », що підтверджується довідкою № 936 від 06.09.2022 року, виданою старостою Кам`янського старостинського округу, що також підтверджено відповіддю на запит № 1945/340-22 від 15.09.2022 року, наданої відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області;

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 1180, виданою 23.11.2022 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Факт належності ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027072 від 02.08.2000 року, підтверджується довідкою № 936 від 06.09.2022 року, виданою старостою Кам`янського старостинського округу Лефтеровим І.О.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.12.2012 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до заповіту, посвідченого 27.07.2012 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Найденською С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 31, ОСОБА_4 заповів належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,96 га на підставі Державного акту серії ІІ-ОД № 027072, виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70045545 від 15.09.2022 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_4 від 27.07.2012 року, зареєстрований за № 31, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Оскільки не вся спадщина охоплена заповітом, право на спадкування за законом іншої частини спадщини, одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 18.10.1981 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 03.08.1987 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим 27.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 »

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 24.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 1192 від 11.07.2019 року, наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Однак ОСОБА_1 відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь матері ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався та постійно за однією адресою зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не проживав, тобто вважається таким, який спадщину не прийняв.

Встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку, необхідно позивачам для реалізації їх особистих та майнових прав, зокрема у зв`язку з наявністю помилок у правовстановлювальному документі, вони не мають можливості реалізувати свої спадкові права.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 07.07.2022 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після спадкодавця, у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1234,1235, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027072, виданого 02.08.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-954, який раніше було видано на ім`я « ОСОБА_4 ».

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027072, виданий 02.08.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-954).

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 )в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар