Номер провадження: 22-ц/813/2946/22
Справа № 522/871/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА.

Короткий зміст позовних вимог.

16 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про захист прав споживача за кредитним договором № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року.

В судовому засіданні 06.04.2017 року представник позивача надав заяву про зміну (уточнення) позовних вимог.

В судовому засіданні 10 квітня 2017 року представник позивача надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить: визнати припиненими всі зобов`язання за Кредитним договором з фізичною особою № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року (зі змінами та доповненнями), що укладений 26.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», та ОСОБА_2 , який на підставі Договору про переведення боргу від 13.10.2011 року та Додаткової угоди № 4 від 13.10.2011 року до Кредитного договору з фізичною особою № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року був замінений на ОСОБА_1 ; визнати припиненими всі зобов`язання за Іпотечним договором (з фізичною особою) від 13.10.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим за реєстровим № 1863, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (номер РПВН: 20281010), загальною площею 134,1 кв.м, житловою площею 67,8 кв.м; зняти (скасувати) зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 (номер РПВН: 20281010), зареєстровану на підставі Іпотечного договору від 13.10.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим за реєстровим № 1863, - реєстраційний номер обтяження: 11720129; зняти (скасувати) зареєстровану в Державному реєстрі іпотек іпотеку квартири АДРЕСА_1 (номер РПВН: 20281010), зареєстровану на підставі Іпотечного договору від 13.10.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим за реєстровим № 1863, - реєстраційний номер обтяження: 11719957.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано припиненими всі зобов`язання за Кредитним договором з фізичною особою № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року (зі змінами та доповненнями), що укладений 26.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_2 , який на підставі Договору про переведення боргу від 13.10.2011 року та Додатковою угодою № 4 від 13.10.2011 року до Кредитного договору з фізичною особою № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року був замінений на ОСОБА_1 . Визнано припиненими всі зобов`язання за Іпотечним договором (з фізичною особою) від 13.10.2011 року, укладеним між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим за реєстровим № 1863, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (номер РПВН: 20281010), загальною площею 134,1 кв.м, житловою площею 67,8 кв.м. Знято (скасовано) зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 (номер РПВН: 20281010), зареєстровану на підставі Іпотечного договору від 13.10.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим за реєстровим № 1863, - реєстраційний номер обтяження: 11720129; зняти (скасувати) зареєстровану в Державному реєстрі іпотек іпотеку квартири АДРЕСА_1 (номер РПВН: 20281010), зареєстровану на підставі Іпотечного договору від 13.10.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобзарем О.Ю. та зареєстрованим за реєстровим № 1863, - реєстраційний номер обтяження: 11719957.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який не брав участі у справі, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не враховано права Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року клопотання ТОВ «Олком-Лізинг» про залучення правонаступника відповідача задоволено. Залучено до участі у справі замість ПАТ «Фідобанк» в якості процесуального правонаступника сторони відповідача ТОВ «Олком-Лізинг» (, місцезнаходження: вул. Прахових Сім`ї, 58/10, корп. 1, оф. 1, м. Київ, 01033).

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 23 листопада 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя-учасник колегії Дришлюк І.А. перебував у відпустці з 05 грудня по 06 грудня 2022 року, а суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 07 грудня по 09 грудня 2022 року, що підтверджується довідками відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повне судове рішення виготовлено 12 грудня 2022 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №521/12093/19 (провадження №61-20975св19) дійшов наступного правового висновку: «відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., апеляційний суд не врахував, що він звернувся до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених вище норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість дійти висновку щодо вирішення, чи невирішення судом першої інстанції питань про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 16 лютого 2016 року ПУАТ «Фідобанк» звернувся до ОСОБА_1 з пропозицією (офертою) за вих. № 2-3-5-1/1167 щодо реструктуризації його кредиту в іноземній валюті за кредитним договором у зв`язку з підписанням ПУАТ «Фідобанк» в числі інших банків Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті від 07.05.2015р.

У вказаній оферті ПУАТ «Фідобанк» запропонував ОСОБА_1 внести зміни в кредитний договір щодо здійснення реструктуризації існуючої заборгованості в іноземній валюті.

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 сплатив на визначений у оферті ПУАТ «Фідобанк» рахунок 1 гривню, що підтверджується квитанцією № 350678091 від 25.02.2016р. та, за умовами оферти, є акцептом пропозиції ПУАТ «Фідобанк».

Таким чином ОСОБА_1 було акцептовано оферту ПУАТ «Фідобанк» у порядку, строки та спосіб, визначений відповідачем.

На виконання умов оферти ПУАТ «Фідобанк» було надано на розгляд ОСОБА_1 проект додаткової угоди до Кредитного договору№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року щодо реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 .

Згідно з умовами додаткової угоди до Кредитного договору№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року, наданої ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_1 щодо реструктуризації його кредиту, станом на Дату реструктуризації (29.02.2016р.) ОСОБА_1 мав перед ПУАТ «Фідобанк» заборгованість за Кредитного договору№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року в розмірі 181 494,13 доларів США, яка включає в себе:

- суму залишку строкової заборгованості за кредитом (основна заборгованість) в розмірі 142 940,78 доларів США;

- суму простроченої до повернення заборгованості за кредитом (основної заборгованості) в розмірі 11 934,94 доларів США;

- суму нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом в розмірі 742,28 доларів США;

- суму нарахованих та прострочених до сплати процентів за користування кредитом в розмірі 25 876,13 доларів США.

Вказаною додатковою угодою було також встановлено, що нараховані та несплачені, нараховані та прострочені до сплати проценти за користування кредитом в загальній сумі 26 618,41 доларів США капіталізуються в основний борг та стають частиною кредиту. Загальна сума заборгованості за кредитним договором в сумі 181 494,13 доларів США переводиться в гривню за офіційним курсом НБУ гривні до долару США станом на Дату реструктуризації та становить 4 910 212,79 гривень.

Як вбачається з довідки, наданої представником ПУАТ «Фідобанк», на сьогоднішній день заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року становить:

- прострочена заборгованість за кредитом 208 945,28 грн.;

- строкова заборгованість за кредитом 4 701 265,51 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками 154 418,06 грн.;

- строкова заборгованість за відсотками 29 427,62 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 17 702,53 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення відсотків 12 111,17 грн.

На виконання умов реструктуризації до Кредитного договору№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року ОСОБА_1 було сплачено на користь ПУАТ «Фідобанк» 2 671 002,86 грн., що підтверджується квитанцією № 401551852 від 07.04.2017 року, наявною в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, додаткова угода щодо реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 до Кредитного договору№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року є укладеною з 25.02.2016 року та, відповідно, датою реструктуризації кредиту (заборгованості) ОСОБА_1 за Кредитним договором№ 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року є 29.02.2016 року.

Однак 20 травня 2016 року на підставі рішення Правління НБУ № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» було запроваджено тимчасову адміністрацію у ПУАТ «Фідобанк».

Враховуючи, що реструктуризація заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року, яка включала в себе прощення частини боргу ОСОБА_1 , яка дорівнює 50% суми загальної заборгованості ОСОБА_1 за кредитом в гривні після реструктуризації, відбулася 29 лютого 2016 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором № 014/1581/2/16092 від 26.05.2008 року відповідно до ст. 653 ЦК України є зміненими з 25 лютого 2016 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк», а тому права Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не є порушеними.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Згідно із частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського Суду з прав людини, що законодавчо ґрунтується на нормах пункту першого Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року», згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 статті 6 та статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», №8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У Рішенні від 16 лютого 2017 року за заявою №18986/06 у справі «Каракуця проти України», Європейський суд з прав людини констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з тим, що заявники ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом звернення відповідача про перегляд заочного судового рішення, оскільки перегляд таких рішень гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

За таких обставин немає правових підстав вважати, що оскаржуваним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року вирішувались права та обов`язки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У частині 1 статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті та правового висновку Верховного Суду України у постанові від 03 лютого 2016 року у справі №6-885цс15, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За таких підстав, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному випадку апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає закриттю.

Керуючись ст. 367, 368, п. 3 ч. 1 ст. 362, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання зобов`язань припиненими закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк