Справа № 591/4421/22
Провадження № 2/591/2089/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді - Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання - Рудь В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/4421/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_2 взяла у неї в борг грошові кошти, а саме: 09 червня 2020 року - 1000 доларів США, 10 червня 2020 року - 1000 доларів США, 14 червня 2020 року - 1000 доларів США, всього на загальну суму 3000 доларів США, на підтвердження чого 23 червня 2020 року складено розписку. Грошові кошти отримувалися в борг на строк 5 місяців, тобто до 23 листопада 2020 року. Позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідачка грошових коштів не повернула, на вимоги позивача про повернення коштів у телефонному режимі не реагує.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за розпискою від 23 червня 2020 року в сумі 3000 доларів США.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 листопада 2022 року.
03 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 14 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маховика Р.В. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 3000 (три тисячі) доларів США під 10 % в місяць на строк 5 місяців, а саме: 09 червня 2020 року - 1000 доларів США, 10 червня 2020 року - 1000 доларів США, 14 червня 2020 року - 1000 доларів США. За умовами договору ОСОБА_2 зобов`язалась віддавати 10 числа кожного місяця 10 % 200 доларів США, а 15 числа кожного місяця повинна віддавати 10 % 100 доларів США (а.с. 3).
Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Аналіз викладених вище норм вказує, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Судом встановлено, що відповідачка не виконала умови укладеного з позивачем договору позики від 23 червня 2020 року, факт власноручного підписання якого та отримання спірної суми коштів відповідачем не спростовано.
Строк виконання відповідачем обов`язку щодо повернення боргу в розписці зазначено 5 місяців, тобто до 23 листопада 2020 року включно, проте кошти повернуто не було, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу у валюті, визначеній договором у розмірі 3000 доларів США.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1097 грн 10 коп. (3000 доларів США * 36,57 грн офіційний курс гривні станом на день подачі позовної заяви до суду * 1 % від ціни позову) (а.с. 9).
Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн, розмір яких підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 12 вересня 2022 року, згідно якого гонорар адвоката є фіксованим та складає 5000 грн (а.с. 8).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 23 червня 2020 року в сумі 3000 (три тисячі) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1097 грн 10 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 грудня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова