Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5236/21
Провадження № 2/332/906/22
26 липня 2022 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
при секретарі: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
21.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.05.1989, він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 01.02.1991 між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, що розірваний 09.10.2018 рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, рішення суду набрало законної сили 09.11.2018. Оскільки шлюбні відносини між сторонами не склались, в 2000 році відповідач добровільно зібрала свої особисті речі, виїхала з будинку та до теперішнього часу до будинку не приходила. Будь-яких перешкод в користуванні будинком їй позивачем не здійснювалось. З урахуванням того, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування буд. АДРЕСА_1 .
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.05.1989 позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) є одноособовим власником житлового буд. АДРЕСА_1 (а.с. 8-10). Вказаний факт також підтверджується реєстраційним написом від 07.06.1989 (а.с. 11).
Шлюб між сторонами, зареєстрований 01.02.1991 Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя за актовим записом № 24. Після реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с. 6).
Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2018, що набрало законної сили 09.11.2018 (а.с. 7).
Відповідно до акту № 4 від 30.11.2021, складеного головою квартального комітету № 58 ОСОБА_6 , засвідченого підписами ОСОБА_7 (адреса мешкання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_8 (адреса мешкання: АДРЕСА_1 ), встановлено, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року (а.с. 3).
Як вбачається з відповіді, наданої на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 4026_04-47 відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.11.1996 та по теперішній час (а.с. 19).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з положеннями ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК), зокрема, від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням.
Судом встановлено, що відповідач не є ані власником, ані співвласником спірного будинку, договір найму житла з нею не укладався і вона не є членом сім`ї позивача.
Таким чином, оскільки позивач є власником вказаного будинку, але його право щодо володіння своїм майном порушується відповідачем, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Заводським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 27.07.2022.
Суддя О.С. Яцун