Справа № 585/297/22
Провадження № 2/581/62/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

3 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь моральної шкоди у розмірі по 36000 грн. з кожної та притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за статтею 194 КК України. Зазначає, що її тітка ОСОБА_2 та секретар Коровинської сільської ради Роменського району (колишній Недригайлівський район) ОСОБА_3 вступили в злочинний зговір і при переоформленні земельного паю, що належав за життя її батьку ОСОБА_4 , не зазначили її в довідці про склад сім`ї померлого, таким чином позбавили її, як особу з інвалідністю права на успадкування земельної ділянки у розмірі 1 га. Вбачає в таких діях склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 КК України. Внаслідок протиправних дій відповідачів, що виразилися в підробленні документу вона протягом декількох років, починаючи з 2019 року, переживала, турбувалася, часто зверталася до аптек різних міст для придбання ліків. Через переживання погіршився стан здоров`я.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 лютого 2022 року справу передано на розгляд до Липоводолинського районного суду Сумської області за підсудністю.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 травня 2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в частині відшкодування моральної шкоди та відмовлено у відкритті провадження в частині вимоги щодо притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

У поданому відзиві відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що позивач просить стягнути моральну шкоду, при цьому підставою для її стягнення є нічим не доведене неправомірне звинувачення ОСОБА_2 в підробці документів. Позивачем не доведено та не обґрунтовано належним чином в чому саме полягає моральна шкода. У позові відсутнє належне обґрунтування суми моральної шкоди. Саме твердження того, що позивач переживала горе та зверталась до аптек різних міст для придбання ліків не є належним підтвердженням моральної шкоди, враховуючи, зокрема, похилий вік позивача.

Натомість, з огляду на постійні написання заяв, скарг, та позовних заяв ОСОБА_1 до судів та державних органів на ОСОБА_2 свідчить про зловживання своїми правами та завдає надмірних хвилювань, душевних та фізичних страждань відповідачу ОСОБА_2 , яка має серцево-судинне захворювання та, через постійний стрес від діяльності ОСОБА_1 по відношенню до неї, потребує постійного лікування та періодичного огляду лікарів.

У поданому відзиві відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що по-перше, позивач просить стягнути моральну шкоду, при цьому підставою для її стягнення є нічим не доведене неправомірне звинувачення на її ім`я у нібито зговорі з ОСОБА_2 у підробці документів та хабарі за видачу довідки.

Вказує, що ніяких родинних стосунків із ОСОБА_2 не має і не вважає, що видача довідки в Недригайлівську нотаріальну контору була підробкою, так як на дату оформлення спадщини позивач ОСОБА_1 протягом двох років проживала у ОСОБА_2 в сел. Липова Долина. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане нотаріусом на підставі заповіту, який був посвідчений від імені ОСОБА_4 , яким земельний пай останній заповів ОСОБА_2 , а все інше майно ОСОБА_1 , а тому нотаріус із цього документа знала що у померлого є дочка і саме нотаріус визначає коло спадкоємців.

Позивачем не доведено та не обґрунтовано належним чином в чому саме полягає моральна шкода, немає належного обґрунтування суми моральної шкоди, відсутній розрахунок її розміру.

20 червня 2022 року позивач подала відповідь на відзив, в якій зазначено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого органу Сумської області Закорка В.В. перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 8591,76 грн. Оскільки сума боргу на даний час не виплачена, цим також їй завдано моральної шкоди. Через переживання, що сума боргу буде не виплачена, вона переживала, страждала і лікувалася. Доказами, що людина переживала, страждала і лікувалась є квитанції із аптеки про придбання ліків. Також зазначає, що ОСОБА_3 шляхом підроблення документів, не вказавши про існування дочки померлого, прагнула посприяти ОСОБА_2 в заволодінні всього спадкового майна після смерті ОСОБА_4 .

Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Відповідно до копії запису акта про народження № 13 батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Відповідно копії пенсійного посвідчення позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання довічно (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 1089 від 18 жовтня 2019 року, виданої Коровинською сільською радою Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки ОСОБА_1 мала такий склад сім`ї: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 (а.с. 42)

Відповідно до відповіді на звернення № 384 від 19 травня 2020 року Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, наданої позивачу, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями за заповітом, який посвідчений виконкомом Коровинської сільської ради 18 лютого 2010 року є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку частку (пай), що вказана була у заповіті заповідача ОСОБА_4 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом були видані державним нотаріусом Недригайлівської районної державної нотаріальної контори 22 червня 2012 року. Довідку, яка була видана в березні 2012 року виконкомом Коровинської сільської ради готувала ОСОБА_3 , яка на той час була секретарем виконкому. Позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом, які були видані на ім`я ОСОБА_2 розглядалася в Недригайлівському райсуді 19 березня 2020 року, позов задоволений (а.с. 43).

В матеріалах справи наявні надані позивачем 12 чеків з аптеки № 3 в сел. Недригайлів Роменського району Сумської області, датовані 24 січня 2022 року з різним часом про придбання ліків («хелпекс», вітамін С, валідол, «септефрил», валеріана, «аскоцин», «мовіназа» та інші) на загальну суму 1602,39 грн. та чек з аптеки №195/2 в сел. Недригайлів Роменського району Сумської області датований 29 грудня 2021 року про придбання валеріани на суму 10,30 грн. (а.с. 9-24).

3 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого органу Сумської області Закорко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 8591,76 грн. (а.с. 72).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1- 3 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями частини 1, 2, 3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому згідно з абзацом 2 пункту 5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Висновки суду по суті спору.

Підставами пред`явленого до суду позову позивач зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вступили в злочинний зговір і при переоформленні земельного паю, що належав за життя її батьку ОСОБА_4 , не зазначили її в довідці про склад сім`ї померлого, таким чином позбавили її, як особу з інвалідністю права на успадкування земельної ділянки у розмірі 1 га. Внаслідок протиправних дій відповідачів починаючи з 2019 року переживала, турбувалася, часто зверталася до аптек різних міст для придбання ліків. Через переживання погіршився стан здоров`я. Також вказала, що залишається невиконаним виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на її користь боргу у розмірі 8591,76 грн. Оскільки сума боргу на даний час не виплачена, цим також їй завдано моральної шкоди.

Суд вважає, що доводи позивача про наявність злочинного зговору між відповідачами, видачу довідки з метою позбавлення її права успадкування майна, підробка документів, як докази протиправності їх дій є лише припущенням позивача, оскільки жодного належного доказу протиправності діянь відповідачів суду не надано.

Щодо наявності невиконаного виконавчого провадження про стягнення боргу з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суд зазначає, що не надано доказів того, що виконавче провадження залишається невиконаним, а його наявність як обставина сама по собі також не вказує на протиправність дій відповідача.

З`ясовуючи питання про наявність факту заподіяної позивачу моральної шкоди суд вважає недоведеним позивачем цієї обставини, оскільки належних доказів на її доведення суду не надано.

Чеки про придбання ліків невідомого призначення, 12 з яких вказують на придбання 12 разів 24 січня 2022 року невідомою особою ліків у аптеці в період часу з 9:34 до 10:42 за відсутності лікарських призначень не є доказами перенесених позивачем переживань, страждань та необхідності лікування.

Інших доказів на підтвердження переживань, душевних страждань позивачем не надано.

У позові не наведено та нічим не обґрунтовується вимога щодо стягнення в якості відшкодування моральної шкоди суми у розмірі по 36 000 грн. з кожного відповідача, не пояснюється з яких міркувань позивач виходила, визначаючи саме цей розмір відшкодування.

Позов містить лише особисті судження позивача щодо завдання їй моральної шкоди, що позивач відчуває переживання та страждання, які спричинені діями відповідачів, що призвело до погіршення стану здоров`я, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення їй моральної шкоди, а судом не встановлено, що саме з вини відповідачів їй була спричинена така шкода.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, не знайшли підтвердження в судовому засіданні, тому не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати судом встановлено, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу позову.

Учасники не надавали доказів понесення судових витрат.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 76, 77, 79, 80, 83, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП суду невідомий).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП суду невідомий).

Суддя О. В. Кузьмінський