Справа № 458/556/21 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/2342/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Турківського районного суду Львівської області від 09 серпня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернувся з позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.

Позовні вимоги мотивував тим, що між сторонами укладено договір розподілу природного газу.

Відповідачка, в порушення умов цього договору, допустила несанкціонований відбір (крадіжку) природного газу.

03 грудня 2019 року працівниками АТ «Львівгаз» на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу ГРС, передбачене пп.3 п.1 Глави 2 Розділу ХI Кодексу ГРС, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, про що складено акт про порушення №250.

За результатами проведеної експертизи газового лічильника встановлено втручання в роботу ПЛГ, внаслідок чого споживачу проведено нарахування необлікованого об`єму природного газу, що прямо передбачено п.3 глави 2 Розділу ХI Кодексу газорозподільних систем.

Відповідач здійснила крадіжку газу шляхом несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, тому вона зобов`язана компенсувати вартість недонарахованого об`єму природного газу в розмірі 13 768,47 грн. за період з 04 червня 2019 року по 03 грудня 2020 року.

З урахуванням наведеного просив стягнути з відповідача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 13 768,47 грн.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 09 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

В апеляційній скарзі посилається на те, що працівниками АТ «Львівгаз» було встановлено порушення кодексу ГРС, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, про що складено акт про порушення № 250.

Вважає, що те що акт про порушення не підсписаний самим споживачем, не спростовує його дійсність.

Звертає увагу на те, акт підписано колишнім чоловіком відповідачки без жодних зауважень

Стверджує, що лічильник газу було направлено для проведення експертизи, що підтверджується протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, який підписано відповідачем без жодних зауважень.

Просить рішення Турківського районного суду Львівської області від 09 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 листопада 2022 року, є дата складення повного судового рішення 07 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для сплати споживачем донарахованих позивачем об`ємів природного газу внаслідок порушення відповідачем Кодексу газорозподільних систем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Функціонування ринку природного газу в Україні урегульовано положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824 (далі Кодекс газорозподільних систем).

Згідно з п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, АТ «Львівгаз» серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи.

Відповідно до п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Пунктом 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до положень п. 1 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових, зокрема, щодо працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу.

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

Пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_3 є споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , що в свою чергу не оспорюється учасниками справи.

27 червня 2019 року відповідачка, виявивши несправність в роботі лічильника газу, звернулась з письмовою заявою до начальника Самбірського відділення АТ «Львівгаз», в якій просила зняти лічильник на провірку, оскільки є підозра на його несправність.

Однак, як встановлено із матеріалів справи і, що не спростовано позивачем, таку заяву відповідачки розглянуто не було.

03 грудня 2019 року представник Самбірського відділення ПАТ «Львівгаз» Байса О.В. провів перевірку, за результатами якої склав акт про порушення №250 від 03 грудня 2019 року, серія № 006037.

Представник позивача в суді першої інстанції пояснив, що така перевірка могла бути зумовлена саме заявою відповідачки від 27 червня 2019 року, однак чому зі значним плином часу це відбулось, йому не відомо.

Пунктом 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Суд встановив, що підставою для складання акту серія про порушення №250 від 03 грудня 2019 року, серія 006037 стали виявлені порушення, а саме, потертості під таблом облікового механізму лічильника Самгаз G 4 №2509014. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акта 17687,66. Акт про порушення підписано м-р ОСОБА_4 та з актом ознайомлений споживач, про що проставлено підпис ОСОБА_2 .

Однак, як було встановлено в судовому засіданні такий акт підписала не ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 , який є представником відповідачки в цій справі.

Положеннями п. 2 глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачено, що після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом- виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ.

На виконання цих вимог, представник ПАТ «Львівгаз» Самбірського відділення, в м. Турка м-р ВО ВОГ №2094, ОСОБА_4 після виявленого порушення, склав протокол 1197 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 03 грудня 2019 року, згідно з яким, лічильник Самгаз G 4 заводський номер №2509014, рік випуску 2005, з показами 17687,66 куб.м, дата проведення повірки запис відсутній, який встановлено за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_2 , направляється на експертизу в Сервісний центр ПАТ «Львівгаз».

Однак, у протоколі 1197 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 03 грудня 2019 року не зазначено контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; дату останньої повірки ЗВТ.

Щодо дати останньої повірки лічильника відповідачки, то такі відомості в позивача відсутні, представник позивача в судовому засіданні вказав, що в базі даних Товариства відсутні документи та інформація про технічний огляд ЗВТ.

У подальшому, лічильник газу було демонтовано, замість нього в присутності Споживача встановлено ПЛГ з підмінного фонду №4670026, виробник Україна, з показником 04607,83 куб.м., вхідний патрубок опломбований пломбою.

Споживача ОСОБА_2 запрошено 12 грудня 2019 року для проведення експертизи лічильника.

Відповідно до положень глави 10 розділу Х Кодексу ГРС, експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється ЗУ «Про судову експертизу»).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).

Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.

Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

Як встановлено з Акту експертизи ЗВТ та/або пломби за №1096 від 12 грудня 2019 року, такий складений працівниками АТ «Львівгаз», яке є зацікавленою особою із залученням своїх спеціалістів з метрології, а саме: ОСОБА_7 гол. метролог; ОСОБА_8 провідний інженер з метрології; ОСОБА_9 інженер з метрології лабораторії повірки побутових лічильників газу; ОСОБА_10 інженер відділу інспектування. При цьому такий підписаний п`ятьма представниками позивача, а підпис ОСОБА_8 відсутній.

У матеріалах справи відсутній доказ того, що оператором ГРМ офіційним листом запрошено для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора, як того вимагають зазначені вище положення Кодексу газорозподільних систем.

Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акту експертизи ЗВТ.

Порядок проведення експертизи лічильника газу окрім Кодексу ГРС, також врегульований Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затверженного наказом Міністерством палива та енергетики України № 619 від 27 грудня 2005 року, (далі - Положення)

Так, відповідно до п.п. 3.3.3.1. Положення Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3 (далі - акт експертизи). Акт експертизи складається у трьох примірниках - по одному примірнику для споживача, газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації (п. 3.3.3.2 Положення).

Відповідно до п. 3.3.3.3 Положення після виконання робіт, зазначених у п.п. 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 "Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення".

Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою. Якщо споживач (уповноважена особа) або член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99 (п. 3.3.3.4 Положення).

Як встановлено з акту експертизи ЗВТ та/або пломби за №1096 від 12 грудня 2019 року, комісією в складі: 1. від АТ «Львівгаз» ОСОБА_7 гол. метролог; ОСОБА_8 провідний інженер з метрології; ОСОБА_9 інженер з метрології лабораторії повірки побутових лічильників газу; ОСОБА_10 інженер відділу інспектування в присутності уповноваженої споживачем особи Вишотравки І.С. (кол. чоловік) проведено експертизу ЗВТ тип САМГАЗ G 4, заводський номер №2509014, 2005 р., вигот. пок-к 17687,66, який знято відповідно до протоколу №0004191 від 03 грудня 2019 року. Зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в яку було запаковано ЗВТ та/або пломбу не порушено, пломба на пакеті не порушена R 23809055.

Експертизою встановлено: 1.Відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі відповідає; 2. Цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених в протоколі відповідає; Цілісність заводського та повірочного тавра, не пошкоджені, відповідають; 4. Цілісність лічильного механізму та корпусу подряпини під лічильним механізмом, пошкоджене фарбове покриття під лічильним механізмом; 5. Наявність сторонніх предметів всередині залишок плівки 8*1,5 см.; 6. Відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації відповідає; 7. Відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 8. Відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Результати позачергової повірки: 1. Втрати тиску; 2. Похибка ЗВТ за об`ємної втрати Q max 100 0.2 Q max 100 Q min 100. Показання ЗВТ після повірки 17687 куб.м. Висновок комісії: виявлено втручання в ПЛГ. Акт підписано всіма членами комісії. Уповноважена особа споживача ОСОБА_6 від підпису відмовився.

Позивач стверджував, що за наслідками цієї експертизи було виявлено наявність сторонніх предметів всередині лічильника - залишок плівки 8*1,5 см., що є несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ з боку відповідачки і, що призвело до несанкціонованого відбору (крадіжки) природного газу.

Оцінюючи такі твердження позивача в сукупності з дослідженими доказами та відповідно до встановлених судом конкретних обставин цієї справи суд зазначив наступне.

Відповідно до абз.3 п.1 гл.2 розд. ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу).

Несанкціонованим втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, згідно з п.4 гл.1 розд. І Кодексу ГРС, є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі, шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

У Постанові від 28 грудня 2019 року у справі №911/721/19 Верховний Суд звернув увагу, що в аналогічних спорах для притягнення споживача до майнової відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу до предмету доказування відноситься встановлення на підставі належних та допустимих доказів, чим підтверджується викривлення даних обліку природного газу. Слід дослідити такі складові вказаного порушення, як протиправне втручання в роботу лічильника з боку споживача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку. Слід надавати належну правову оцінку експертизі лічильника газу в частині встановлених експертизою порушень щодо цілісності заводської пломби, цілісності відлікового механізму та достеменно встановлювати, чи виявлені під час експертизи порушення мають своїм наслідком викривлення даних обліку природного газу.

Отже, Верховний Суд звертає увагу, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №904/4030/18, від 12.02.2020 у справі №922/1850/19.

Суд правильно зазначив, що Кодекс газорозподільних систем розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу». При цьому, для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів, оскільки це передбачає нарахування необлікованого об`єму природного газу, тобто має певні негативні наслідки для споживача.

Відповідно до пункту 4 глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання.

Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ Кодексу).

При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу).

Отже, для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:

1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку;

2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації);

3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не довів вчинення з боку відповідачки складових цього правопорушення, зокрема, й наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача).

Позивач не підтвердив належними, допустимими та достатніми доказами той факт, що внаслідок втручання в роботу ЗВТ мав місце факт впливу стороннього предмета на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу.

Так, в акті про порушення № 250 від 03 грудня 2019 року та в акті експертизи ЗВТ та/або пломби № 1096 від 12 грудня 2019 року не зазначено, що вказане порушення призвело до викривлення даних обліку природного газу, що в свою чергу є підставою для проведення донарахування споживачу.

Окрім цього, такий факт не виявляється можливим встановити і з наданого позивачем Витягу з протоколу № 02/01-Н від 21 січня 2020 року засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу ГРС вимог Кодексу, в якому лише констатовано рішення комісії: провести дорахунок вартості спожитого природного газу за період 04 червня 2019 року 03 грудня 2019 року в обсязі 2041,96 м. куб на суму 13 768,47 грн. по споживачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, відповідно до акту експертизи №1096 від 12 грудня 2019 року комісією встановлено що є подряпини під лічильним механізмом, пошкоджене фарбове покриття під лічильним механізмом та наявність сторонніх предметів всередині, а саме: залишок плівки 8*1,5 см.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у ході експертизи не виявлено пошкодження цілісності та місцезнаходження пломб, цілісності заводського та повірочного тавра.

Крім цього, представник позивача під час судового розгляду не надав суду беззаперечних доказів того, що сторонній предмет, виявлений в лічильнику відповідачки був поміщений туди саме нею, не спростував заперечень представників відповідачів, що такий сторонній предмет міг бути в лічильнику ще до його встановлення, з урахуванням того, що лічильник не є повністю герметичний, що в свою чергу вимагає його опломбування.

Окрім цього, в акті Експертизи ЗВТ № 1096 від 12 грудня 2019 року відсутні заключення комісії про те, що подряпини під лічильним механізмом, пошкоджене фарбоване покриття під лічильником є наслідком саме того, що туди поміщено сторонній предмет (плівку) і, що такі обставини перебувають у взаємозв`язку.

Суд також встановив, що під час експертизи не перевірялись та до акту експертизи не занесені відомості про відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та-або опису типу на цей тип ЗВТ, відповідність втручання у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ, довідка про непридатність ЗВТ не складалась, також відсутнє свідоцтво про повірку робочого ЗВТ.

Представник позивача не надав суду доказів щодо останньої повірки лічильника, коли саме було встановлено лічильник відповідачці та чи на момент його встановлення, він був справний, а також те, що виявлена всередині лічильника плівка не має заводського походження і могла залишитися в ньому ще на час його встановлення, що герметизація лічильників даного типу не передбачена заводом-виробником.

Також позивач не довів втручання в роботу ЗВТ самою відповідачкою, в той час, як для доведення правомірності здійснених позивачем нарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку відповідачки.

При цьому, суд врахував той факт, що відповідачка своєчасно письмовою заявою повідомила позивача про несправність лічильника ще 27 червня 2019 року, однак позивач не вжив жодних дій для перевірки такої заяви, та коли пройшло близько шести місяців з дня подання такої заяви, 03 грудня 2019 року працівником АТ «Львівгаз» було здійснено виїзд на об`єкт відповідача, встановлено порушення, знято лічильник та направлено його на проведення експертизи.

Відповідачка проявила належну поведінку, виявивши несправності в роботі лічильника, а тому, ті обставини, що відповідачка сама ж і повідомила позивача про такі несправності і здійснила втручання в роботу лічильника шляхом встановлення стороннього предмета, є взаємовиключними.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи відсутні та представник позивача не надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження вчинення відповідачкою дій в порушення Кодексу газорозподільних систем та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та їх причинно-наслідкового зв`язку необлікованого використання природного газу.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишити без задоволення.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 09 серпня 2022 року залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.