Номер провадження: 22-ц/813/4285/22
Справа № 2-1811/11
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Бузовського В.В. 17 березня 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У січні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача - ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»у виконавчому провадженні по виконанню рішення по справі №2-1811/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту в розмірі 77 944,07 долара США (616 397 грн 31 коп.); стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судового збору в розмірі 1 700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Також, заявник просив видати дублікати виконавчих листів по вищевказаній справі та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.05.2011 року, позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту було задоволено.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_4 від 21.07.2020 року, реєстровий №203, ПАТ КБ «Надра» відступило права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»за кредитним договором № ОД14/09/2007/840-К/226 від 27.09.07 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» є належним стягувачем за зобов`язаннями ОСОБА_3 , визначених кредитним договором № ОД14/09/2007/840-К/226 від 27.09.07 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 .

В результаті перевірки матеріалів кредитної справи та підготовки передачі виконавчих листів до виконавчої служби на виконання, заявником було встановлено втрату оригіналів виконавчих листів, у зв`язку із чим ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просило суд видати дублікати виконавчих листів та поновити строк на їх пред`явлення до виконання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одесивід 17 березня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було задоволено.

Замінено сторону стягувача - ПАТ КБ «Надра» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.05.2011 року по справі №2-1811/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту в розмірі 77 944,07 долара США (616 397 грн 31 коп.), в тому числі: борг за кредитом -62 698,69 доларів США (495 833 грн 78 коп.), заборгованість по відсотках -8 113,88 доларів США 64 166 грн 19 коп.), сума пені -727,70 доларів США (5 754 грн 80 коп.), штраф -6 403,80 долари США 50 642 грн 54 коп.); стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судового збору в розмірі - 1 700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі -120 грн.

Видано дублікати виконавчих листів Суворовського районного суду м. Одеси по справі №2-1811/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту в розмірі 77 944,07 долара США; стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судового збору в розмірі 1 700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Відновлено пропущений строк пред`явлення виконавчих листів Суворовського районного суду м. Одеси по справі 2-1811/11 до виконання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта обставини, вказані заявником, не свідчать про наявність виключних непереборних обставин, які б завадили стягувачу своєчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, а тому строк пред`явлення виконавчого листа у справі 2-1811/11 пропущено ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» без поважних причин. Крім того, апелянт зазначає, що заявником не надано належних доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відступлення прав вимоги саме до ОСОБА_1 .

Оскільки ухвалу суду першої інстанції оскаржено у апеляційному порядку лише ОСОБА_1 , то, відповідно, судове рішення підлягає перегляду у межах вирішення питання щодо прав, законних інтересів та обов`язків виключно ОСОБА_1 .

Сторони про розгляд справи на 26 квітня 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань на адресу Одеського апеляційного суду від сторін по справі не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для часткового скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.05.2011 року по справі №2-1811/11, позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту в розмірі 77 944,07 доларів США (616 397 грн 31 коп.), в тому числі: борг за кредитом - 62 698,69 доларів США (495 833 грн 78 коп.), заборгованість по відсотках - 8 113,88 доларів США 64 166 грн 19 коп.), сума пені - 727,70 доларів США (5 754 грн 80 коп.), штраф - 6 403,80 доларів США 50 642 грн 54 коп.); стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судовий збір в розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_4 від 21.07.2020 року, реєстровий №203, ПАТ КБ «Надра» відступило права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № ОД14/09/2007/840-К/226 від 27.09.07 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 (а.с.15-19).

Згідно частин першої, другої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма кореспондується з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із даною заявою з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», та задовольнив заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони на його правонаступника.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що заявником не надано належних доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відступлення прав вимоги саме до апелянта.

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні на його правонаступника. Таким чином, питання щодо укладення Договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_4 від 21.07.2020 року не відноситься до предмета доказування у справі, та не має правового значення для її вирішення. Колегія суддів також зазначає, що Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_4 від 21.07.2020 року не був у встановленому законом порядку визнаний недійсним, а тому, в силу положень ст. 204 ЦК України, є чинним.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 76-81 ЦПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Вказане відповідає правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 року у справі № 916/2286/16.

Крім того колегія суддів, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, зазначає, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність заміни стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Однак, дійшовши вірних висновків щодо вказаних обставин справи, судом першої інстанції було необґрунтовано задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення до ЦПК України в редакції 15 грудня 2017 року, право на видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу, належить суду, який видав оригінал виконавчого листа або судового наказу. Суб`єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач - у разі якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження. Заява про видачу дубліката виконавчого листа подається до суду до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №2-1811/11, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту в розмірі 77 944,07 долара США (616 397 грн 31 коп.), в тому числі: борг за кредитом -62 698,69 доларів США (495 833 грн 78 коп.), заборгованість по відсотках -8 113,88 доларів США 64 166 грн 19 коп.), сума пені -727,70 доларів США (5 754 грн 80 коп.), штраф - 6 403,80 долари США 50 642 грн 54 коп.); стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судового збору в розмірі 1 700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.34).

Виконавчі листи у справі №2-1811/11 були видані судом на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 06 лютого 2011 року. При цьому, як зазначено представником Банку на заяві про видачу виконавчих листів у справі, стягувачем отримано два виконавчих листа лише відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1 а.с. 141). Докази щодо отримання Банком виконавчого листа щодо ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

У наступному, виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було повернуто до суду відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Постанов Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 19 та 22 листопада 2013 року.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що божником - ПАТ «Комерційний банк «Надра» було реалізоване своє право на отримання суми боргу лише від боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , належних та допустимих доказів звернення до суду щодо видачі виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , та отримання такого виконавчого листа, матеріали справи не містять.

25 січня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання, посилаючись на те, що в результаті перевірки матеріалів кредитної справи та підготовки передачі виконавчих листів до виконавчої служби на виконання, було встановлено втрату оригіналів виконавчих листів, у зв`язку із чим заявник просив видати дублікати виконавчих листів та поновити строк на їх пред`явлення до виконання.

Однак, оскільки єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а матеріали справи не містять доказів того, що судом першої інстанції було видано оригінал виконавчого листа у справі №2-1811/11 про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 , то вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-1811/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №2-1008/09 та набрання ним законної сили, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази наявності поважних причин, з огляду на які ПАТ «Комерційний банк «Надра» не мав змоги звернутись до суду першої інстанції щодо отримання виконавчого листа по справі №2-1811/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту, враховуючи, що такий виконавчий лист має строк пред`явлення до виконання 1 рік, а тому суд першої інстанції необґрунтовано поновив заявнику пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо ОСОБА_1 , не врахувавши, що такий виконавчий лист взагалі не було видано судом на користь стягувача.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Суворовського районного суду м. Одесивід 17 березня 2021 року підлягає скасуванню в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явленнявиконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі №2-1811/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту.

Що стосується вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» суми судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 454 грн., то колегія суддів вважає, що зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки положеннями статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку, спір вже вирішений судом першої інстанції по суті, а тому правові підстави для стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь апелянта суми судового збору у розмірі 454 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену на стадії виконання рішення суду першої інстанції, - відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одесивід 17 березня 2021 року - скасувати в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явленнявиконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі №2-1811/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту.

Постановити в цій частині нове судове рішення.

У задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі №2-1811/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суми боргу за договором кредиту - відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 30 травня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе