Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2022 Справа №607/923/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника позивача Сагайдак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідач ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 11.11.2013 року в розмірі 12 289, 57 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" посилається на те, 11.11.2013 ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, спадкоємцем який проживав з ним є відповідач, який у встановлений строк від спадщини не відмовився та вважається таким, що прийняв її, та якому 28.09.2021 було направлено лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, проте жодних дій ним виконано не було. Враховуючи наведене, те що до складу спадщини входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати.

Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Так, 11.11.2013 між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконані робочу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності з частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання частини другої пункт 1 статті 30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до статтей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак суд звертає увагу на те, що позивачем надано до Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг «Условия и Правила предоставления банковских услуг», що не містить перекладу на українську мову. Мова країни окупанта не є мовою вітчизняного судочинства

Відповідно до статті 9 ЦПК України Цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

За положеннями статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Процес доказування в суді включає, серед іншого, і подання письмових доказів або їх копій. Процедура подання й вимоги до оформлення копій письмових доказів регламентується процесуальними кодексами та підзаконними нормативними актами з діловодства. Так, відповідно до частини четвертої статті 95 ЦПК письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. А на підставі частини п`ятої статті 95 ЦПК учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Згідно частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що надана позивачем Анкета-заява із «Условиями и Правилами предоставления банковских услуг» не може бути прийнята судом як належний доказ, оскільки складена на іноземній мові, а позивачем не додано її засвідченого у встановленому порядку перекладу українською мовою.

Будь-яких інших доказів, що підтверджували б факт укладення кредитного договору між сторонами або ж факт надання повної інформації про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», а також підтверджували згоду, що заява позичальника про надання банківських послуг із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ОСОБА_2 та банком кредитний договір, позивачем не надано.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.12.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за життя ОСОБА_2 , останній платіж за кредитним договором № б/н від 11.11.2013 здійснювався 11.12.2020 у розмірі 500 грн.

Частиною першою та частиною третьою статті 1268, частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України строк.

Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вважаючи, що останній проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

14.09.2021 АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до частини другої статті 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію кредитора до Першої тернопільської державної нотаріальної контори за №SAMDN9960 від 27.08.2021, в якій позивач просив включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 12289,57 грн., повідомити Банк чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, надати інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 66).

При цьому, у відповідь на претензію Банку листом Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 14.09.2021, було повідомлено про необхідність провести оплату та надіслати підтвердження проведення операції оригінал квитанції, після чого буде надіслана інформаційна довідка щодо заведеної спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 67).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66419220 від 14.09.2021 від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 жодних заповітів не посвідчувалось (а.с.125).

З листом-претензією кредитора Банк звернувся до відповідача ОСОБА_1 , вважаючи його спадкоємцем, який проживав із спадкодавцем за адресою реєстрації АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, про сплату заборгованості позичальника у розмірі 12 289,57 грн. (а.с. 36).

Із інформації Першої тернопільської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа №723/2021 заведена після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 за претензією кредитора АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.121-126). Станом на час розгляду справи до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва на право на спадщину відповідач та інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися.

З матеріалів справи слідує та встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 111).

Із довідки Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради №426/28-03 від 17.02.2022 вбачається, що згідно наявної інформації та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012р. по 31.03.2016р. та за період роботи відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з 04.04.2016р. по 17.02.2022р., за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 27.12.2020, зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (знятий 20.01.2021 у зв`язку зі смертю) (а.с. 112).

Суд доходить висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, укладеним 11.11.2013 року між Банком та ОСОБА_2 , як зі спадкоємця останнього.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року справі справа № 336/5443/16 , від 13 березня 2019 року у справі № 360/1568/16-ц).

При цьому, обов`язок щодо доказування цього факту лежить на позивачу, про що неодноразово судом роз`яснювалося його представнику в судовому засіданні.

Згідно частин першої та другої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, у відповідності до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 141, 263, 264, 265, 274, 279, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк