Дата документу 21.11.2022
Справа № 334/8004/21
Провадження № 2/334/771/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі судового засідання Алєйніковій О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтованим наступним.

У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя (головуючий суддя Фетісов М.В.) перебувала справа №334/5416/20 (кримінальне провадження №0003489) відносно відповідача - ОСОБА_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у якій потерпілою та цивільним позивачем була позивач, ОСОБА_1 .

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у тому, що 05.09.2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись біля 6.17 по вул. Богдана Хмельницького в м. Запоріжжі, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , в ході якого ОСОБА_2 , наніс ОСОБА_1 , один удар кулаком своєї правої руки в область її обличчя зліва, внаслідок чого спричинив ОСОБА_1 синець в лівій щічній ділянці, який кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження.

В свою чергу, до почіпку судового розгляду справи №334/5416/20 (кримінальне провадження №0003489) у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, потерпілою ОСОБА_1 , у відповідності до ст.128 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_2 , було пред`явлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та стягнення моральної шкоди.

В ході судового розгляду справи №334/5416/20 у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, судом була допитана потерпіла ОСОБА_1 , яка пояснила про обставини спричинення їй ОСОБА_2 05.09.2019 року приблизно о 19.00 годині біля 6.17 по вул. Богдана Хмельницького в м. Запоріжжі тілесного пошкодження, а також допитані свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які пояснили, що бачили як 05.09.2019 року, приблизно о 19.00 годині ОСОБА_2 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_1 один удар в область її обличчя зліва, спричинивши ОСОБА_1 тілесне ушкодження.

Окрім цього, були досліджені письмові докази, які підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, серед яких, зокрема, такі:

-заява ОСОБА_1 щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення з додатками до неї - копіями довідок обстеження лікарів 9 МКЛ від 05.09.2019 року та копією висновку спеціаліста №563/с від 06.09.2019 року, яким підтверджується наявність у ОСОБА_1 легкого тілесного ушкодження в місці нанесення удару ОСОБА_2 :

-висновок експерта КУ ЗОБ «СМЕ» ЗОР Волошанської О.О. №844 від 01.11.2019 року, згідно із яким синець в лівій щічній ділянці у ОСОБА_1 (саме в тому місці куди було нанесено удар ОСОБА_2 ), кваліфікується як легке тілесне ушкодження, давність утворення тілесного ушкодження не суперечить строку вказаному ОСОБА_1 . Виявлене у ОСОБА_1 тілесне ушкодження утворилось не менше, ніж від одного травматичного впливу;

-протокол слідчого експерименту проведений 05.12.2019 року із ОСОБА_1 , в ході якого ОСОБА_1 пояснила та продемонструвала при яких обставинах ОСОБА_2 05.09.2019 року приблизно о 19.00 годині, перебуваючи біля 6.17 по вул. Богдана Хмельницького в м. Запоріжжі, спричинив їй тілесне ушкодження та додатки до нього - стенограма, відеозапис слідчого експерименту;

-висновок експертів КУ ЗОБ «СМЕ» ЗОР: Голубовича А.Л., Матвієнко Н.В., Волошанської О.О. №15/к від 16.01.2020 року, щодо механізму утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_1 згідно із яким: співставляючи локалізацію (ліва половина обличчя), кількість травматичних впливів та характер травмуючого предмету (тупий) у ОСОБА_1 з механізмом їх утворень за даними протоколу допиту та слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_1 має місце співпадіння та усе наведене надає змогу вважати, що виникнення ушкодження у ОСОБА_1 при обставинах, наведених в протоколі проведення допиту ОСОБА_1 та слідчого експерименту із ОСОБА_1 , в ході яких вона пояснювала, то ОСОБА_2 наніс кулаком своєї правої руки удар по лівій частині обличчя ОСОБА_1 в районі лівої щоки, не виключається;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2020 року за участі свідка ОСОБА_4 , в ході якого вона впізнала серед пред`явлених їй фотознімків, фотознімок із зображенням на ньому особи - ОСОБА_2 як того, хто 05.09.2019 року, приблизно о 19.00 годині, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_1 , наніс удар ОСОБА_1 в область її обличчя зліва, спричинивши ОСОБА_1 тілесне ушкодження.

08.09.2021 року, одразу ж після початку судового засідання, захисником Омельчака А.В. було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Обвинувачений ОСОБА_6 вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісова М.В. від 08.09.2021 року, у справі №334/5416/20 обвинуваченого ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.125 КК України, на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003489 щодо ОСОБА_6 закрито.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по справі №334/5416/20 залишено без розгляду та судом роз`яснено, що це не позбавляє її права пред`явити його в порядку цивільного судочинства, що передбачено ч.7 ст. 128 KПК України.

Закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003489 (справа №334/5416/20) щодо ОСОБА_2 , з підстав передбачених п. 1 ч.1 ст.49 КК України, не є реабілітуючою.

Після отримання 05.09.2019 року ОСОБА_2 тілесного ушкодження, у вигляді синця в лівій щічній ділянці позивач ОСОБА_1 через погіршення стану свого здоров`я, що проявилися у головних болях, погіршенні слуху, загальній слабкості, підвищенні тиску, вимушена була звернутися за медичною допомогою до лікаря-невропатолога КНП «Міська лікарня №3» Запорізької міської ради. За рекомендаціями лікаря ОСОБА_1 купувалися лікарські засоби, без яких проведення нею лікування було б неможливим, а саме було придбано 12.09.2019 року «Нейроксон» (500 мг) на суму - 327,50 грн.

Крім цього позивач, ОСОБА_1 понесла витрати, пов`язані з оплатою послуг судово-медичного обстеження у розмірі - 339,60 грн.

Позивачем для представництва її інтересів, як потерпілої у кримінальному провадженні №0003489, розпочатому за її заявою стосовно спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 було укладено 26.09.2019 року договір із адвокатом Бубновим Д.Ю. про надання їй правничої (правової) допомоги.

ОСОБА_1 , під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003489, понесла витрати з оплати допомоги (послуг) представника потерпілого - адвоката Бубнова Д.Ю., які складають - 9100,00 грн.

Таким чином, загальна сума понесених Позивачем, ОСОБА_1 , матеріальних витрат, складає - 9767.10 грн.

Відповідачем, ОСОБА_2 , у зв`язку з його неправомірними діями, окрім матеріальної шкоди, позивачу, ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду, яка виражається у тому, що вона зазнала фізичного болю, душевних страждань, у зв`язку з неправомірними діями щодо неї, був порушений її сон, погіршився стан її здоров`я (головні болі, погіршення слуху, загальна слабкість, підвищення тиску), через що виникла необхідність витрачати час та зусилля для відновлення попереднього стану свого здоров я, в результаті змінився звичайний спосіб її життя. Також моральна шкода виражається і у тому, що ОСОБА_1 вимушена витрачати свій час. протягом тривалого періоду вже більше ніж два роки, на захист та відновлення своїх прав як у правоохоронних органах, так і в судовому порядку, у зв`язку із чим вона зазнає додаткових душевних страждань.

Таким чином, моральну шкоду, спричинену ОСОБА_1 незаконними діями ОСОБА_2 , позивач оцінює в 30 000,00 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), матеріальну шкоду у розмірі 9767,10 грн.; 30000,00 гривень, на відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу протиправними діями відповідача.

Представник позивача подав заяву про слухання справи за відсутності позивача та представника, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача надав відзив на позов, у якому вказав про необґрунтованість позову. Вказав на те, що відповідач не вчинював жодного злочину, судимість відсутня. Кримінальне провадження закрито за спливом строків давності без встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення. Текст позовної заяви не містить зазначення жодного доказу причетності відповідача до факту спричинення позивачу шкоди. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2021 року, у справі №334/5416/20 обвинуваченого ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.125 КК України, на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючими обставинами, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003489 щодо ОСОБА_6 закрито.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у тому, що 05.09.2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись біля 6.17 по вул. Богдана Хмельницького в м. Запоріжжі, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , в ході якого ОСОБА_2 , наніс ОСОБА_1 , один удар кулаком своєї правої руки в область її обличчя зліва, внаслідок чого спричинив ОСОБА_1 синець в лівій щічній ділянці, який кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд на підставі наявних у справі доказів вважає доведеним, що саме відповідач повинен відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушення шкоду.

Щодо визначення розмірів відшкодування, то суд виходить з наступного.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру дій винного та ступеню наслідків, характеру моральних хвилювань та порушення життєвих зв`язків потерпілого, що відчуває моральні страждання, дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з обвинуваченого в якості компенсації моральної шкоди на користь потерпілого суми в 5000 гривень.

Щодо витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого, то останнім надано квитанції на підтвердження витрат на лікування. В зв`язку із викладеним суд вважає доведеними позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікування в сумі 339,60 грн. + 327,50 грн. = 667,10 грн.

Суд також вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу в сумі 9100 грн.

Враховуючий той факт, що позивачкою заявлено позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (відповідно до п.6 ч.1. ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору), згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення, витрати на лікування в розмірі 667,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9100 грн. правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.М. Гнатюк