Номер провадження: 22-ц/813/8729/22
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Склярської І.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Семиженка Г.В.,

секретар Трофименко О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року в складі судді Огренич І.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

28 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.04.2015 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2017 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2018 було стягнуто з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 56000,00 грн. Старшим державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) постановою від 01.08.2020 накладено на відповідача штраф за несплату аліментів. Під час і після розлучення відповідач постійно погрожував позивачці і їх сину, та такими своїми діями спричинив вимушений переїзд позивачки до квартири своєї матері за для спокою та недопущення з боку відповідача протиправних дій. За вказаними фактами позивачка неодноразово зверталася до поліції. Відповідач за останні роки не виявляв бажання бачитися з дитиною, не було жодної зустрічі, розмови по телефону тощо. ОСОБА_1 не надавав згоди на реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останній тривалий час був без реєстрації, і лише після розмов позивачки з дядьком відповідача, перед яким відповідач має боргові зобов`язання, ОСОБА_1 надав згоду на реєстрацію дитини. Батьки відповідача, які є бабою та дідом дитини, участі у її вихованні також не приймають. Позивачка намагається забезпечити свого сина всіма необхідними умовами для його повноцінного розвитку, лікування.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться її життям, не надає ніякої допомоги, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не відвідував і не відвідує вдома, у дитячому садку, медичному закладі, та навіть і згадки не має які здібності в його сина, та чим він займається, що свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року позовні задоволено. Суд ухвалив:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції щодо позбавлення батьківських прав ґрунтується на епізодичній заборгованості, що виникла у його в наслідок складних життєвих обставинах.

Вважає, що матеріальний достаток може змінюватися протягом життя, а зв`язок з дитиною може перерватися назавжди.

Додатково зазначив, що висновок суду про те, що ним не доведено створення перешкод для зустрічей з дитиною, спростовується висновком органу опіки та піклування від 26.05.2922 та наявність справи за його позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з сином.

(2) Позиція інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 , просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Вважає, що в матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. 150 СК України, свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Рух справи

31.10.2022 матеріали справи разом з апеляційною скаргою надійшли до суду апеляційної інстанції.

04.11.2022 ухвалою апеляційного суду відкрито апеляційне провадження.

14.11.2022 ухвалою апеляційного суду справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 28 листопада 2022 року.

За заявою адвоката А.Цвігуна розгляд справи відкладено на 12.12.2022. За заявою ОСОБА_1 розгляд справи з 12.12.2022 відкладено на 19.12.2022.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30.04.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 9172 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ) (т. 1 а.с. 18).

31.10.2017 рішенням Київського районного суду м. Одеси розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 14). З рішення, вбачається, що судом досліджувалися матеріали Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 29.08.2017 року про результати розгляду заяви ОСОБА_2 від 14.08.2017 року за фактом погроз їй від ОСОБА_1

16.04.2018 рішенням Приморського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто 14 грудня 2017 року і до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ; додаткові фактично понесені витрати на ОСОБА_3 у розмірі 2978,87 гривень; аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 14 грудня 2017 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 1 а.с. 20-22).

На виконання вказаного рішення у другому Київському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрите виконавче провадження № 56924278.

Заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 складає 56 000 грн. (розрахунок від 01.01.2021, виданий старшим державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), з якого вбачається, що боржником в період з грудня 2017 року по грудень 2020 року сплачувалися аліменти лише у сумі 16000 грн. (в період з лютого 2018 по січень 2019 року), зокрема, з лютого 2019 року по грудень 2020 року аліменти не сплачувалися взагалі (т. 1 а.с. 24).

01.08.2020 у зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів постановою старшого державного виконавця було накладено штраф на ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 9 200 грн.(постанова старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) (т. 1 а.с. 25).

Заборгованість зі сплати аліментів, станом на 20.09.2021, була погашена у повному обсязі, а саме: копія квитанції № 3 від 30.07.2021 року на суму 56 000 грн. (а.с. 153); копія квитанції № 1 від 25.08.2021 на суму 9 200 грн. (а.с.154); копія квитанції № 1 від 13.09.2021 року на суму 8 000 грн. (а.с. 161).

Заборгованість ОСОБА_1 на утримання дитини станом на 12.09.2022 року складає 12 000 грн., за період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року, аліменти було сплачено: 18.11.2021 2 000 грн., 14.02.2022 2 000 грн., 01.09.2022 6 000 грн. (розрахунок заборгованості по аліментам від 12.09.2022) (т. 2 а.с. 49).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою зареєстрована також позивачка (довідка про реєстрацію місця проживання особи, видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради) (а.с. 101).

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.04.2021 року, складеного комісією КП ЖКС «Порто-Франківський», за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають або зареєстровані у житловому приміщенні разом з заявником ОСОБА_5 : син ОСОБА_3 , 2015 року народження, мати ОСОБА_6 , 1969 року народження, цивільний чоловік ОСОБА_7 , 1985 року народження; технічний стан двокімнатної квартири задовільний, ремонт було зроблено приблизно рік назад, у дитини ОСОБА_3 окрема дитяча кімната, обладнана меблями та речами; умови проживання задовільні (а.с. 49-50).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підписи яких завірено 05.04.2021 року в.о. начальника виборчої дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський» Балан О.М., останні є сусідами ОСОБА_5 та засвідчують, що ОСОБА_2 з 2012 року та син ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 ; мама займається вихованням дитини самостійно, навіть в період спільного проживання з чоловіком всі побутові труднощі були на ній, також були чутні сварки і скандали; з того часу, як батько ОСОБА_1 пішов в 2016 році, в квартирі не з`являється, з дитиною не гуляє. (а.с. 31-46).

ОСОБА_5 є учасником ТОВ «АТЛАС ЛОГІСТИК» (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та займає посаду директора вказаного товариства з 25.09.2019, що підтверджується наказом № 1 від 25.09.2019 року та довідкою про доходи від 05.04.2021 № 3 (а.с. 104-107).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка самостійно, без допомоги відповідача, виконує батьківські обов`язки та виховує сина, забезпечує йому належні умови для його життя та розвитку, що підтверджується наступними документами.

З 20.09.2017 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідує середню групу Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 99 Одеської міської ради Одеської області. В довідці зазначено, що вихованням дитини та усіма матеріальними витратами займається мати, за період перебування дитини у закладі, батько ОСОБА_1 не з`являвся, матеріальну допомогу не надавав, участі у вихованні сина не брав. До вказаної довідки долучено копії квитанцій на загальну суму 23 561,16 грн. (довідка Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 99 Одеської міської ради Одеської області, станом на 02.04.2021) (а.с. 60-90).

З 17.08.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідує Школу раннього розвитку «Машенька», з 09 год. до 13 год. Також в довідці зазначено, що вихованням та усіма матеріальними витратами займається мати дитини - ОСОБА_5 , за час перебування дитини у школі батько не з`являвся. До вказаної довідки додані копії квитанцій за навчання у вказаному закладі на загальну суму 31 500 грн. (довідка Школи раннього розвитку «Машенька», станом на 05.04.2021) (а.с. 55-59).

З 20.10.2020 по 18.03.2021 щовівторка і щочетверга, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідує індивідуальні заняття з плавання у вказаному спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (ТОВ «ФІТТАЙМ»). Також, в довідці зазначено, що всі витрати мати сплачує самостійно, батька дитини не бачили (довідка менеджера клубу ОСОБА_13 ) (а.с. 48).

30.10.2020 ОСОБА_5 , в інтересах дитини ОСОБА_3 , укладено договір №м7006Е9269 про надання освітніх послуг з Приватним закладом «Одеська початкова школа «СТАР ТАЙМ», в особі його директора. До вказаного договору додано копії квитанції, оплату за навчання у вказаному закладі на загальну суму 23 500 грн. (копія договору від 30.10.2020) (а.с. 51-54).

18.12.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено діагноз: плосковальгусні ступні, відносне вкорочення лівої нижньої кінцівки на 7 мм, травма шийного відділу хребта, порушення осанки сколіотичного типу та рекомендовано лікування (консультативний висновок від 18.12.2020 року, виданий «Клінікою Доктора Ігнатьєва) (а.с. 91). До вказаного висновку додані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та квитанції до прибуткового касового ордеру ФОП « ОСОБА_14 » від 18.12.2020 8 450 грн. (а.с. 92, 94); 20.12.2020 6 900 грн. (а.с. 92, 95); 22.12.2020 6 900 грн. (а.с. 92, 96); 21.01.2021 6 900 грн. (а.с. 92, 97); 17.04.2021 6 700 грн. (а.с. 98) за лікувальні комплекси 2-го рівня складності.

Відповідно до рахунку від 31.03.2021 ОСОБА_5 замовляла ортопедичні кросівки, на суму 1 150 грн. (а.с. 99).

З 01.02.2021 і до моменту тимчасового закриття секції, через заходи щодо попередження поширенню covid-19 у місті Одеса, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідував секцію карате при Дитячій Громадській організації «ДЦ «Мауглі». Також, в довідці зазначено, що всі витрати сплачує мати ОСОБА_15 , самостійно, батька дитини не бачили (довідка президента ДГО «ДЦ «Мауглі» Р.Хомутенко) (а.с. 47).

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/597/1 від 26.05.2022 вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_1 , відносно малолітнього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а.с. 8-12).

У висновку вказано, що 12.01.2022 фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі здійснено відвідування матері за адресою: АДРЕСА_2 ., під час відвідування вдома були мати ОСОБА_5 , вітчим ОСОБА_16 та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Родина мешкає з матір`ю та вітчимом у власній 5-ти кімнатній квартирі, наявні всі зручності. Наявні ознаки СЖО, існує конфлікт між колишнім подружжям, загрози фізичної розправи з боку біологічного батька дитини, батько не надає згоди на перереєстрацію дитини у новій квартирі, влаштовує скандали та влаштовує бійки зі співмешканцем ОСОБА_17 . Зі слів малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком вважає ОСОБА_17 (другого чоловіка своєї матері), малолітній ОСОБА_18 не пам`ятає свого рідного батька та не впізнає його на фото. Марк має доброзичливий характер, охоче демонструє свої творчі досягнення, має велику прихильність до вітчима, вимагає та отримує велику кількість його уваги та спілкування. Для дитини створені максимально комфортні умови у помешканні, власна кімната облаштована усім необхідним для навчальних занять та ігор. Велика кількість речей.

07.02.2022 спеціалістами Служби у справах дітей ОМР було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_3 за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт, відповідно до якого, зокрема, встановлено що для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина має окрему кімнату, окреме спальне ліжко, шафу для одягу, іграшки, одяг та взуття відповідно віку та сезону.

17.01.2022 фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі здійснено відвідування батька за адресою: АДРЕСА_3 , квартира складається з 3-х кімнат, з усіма зручностями, створені належні умови для проживання. За даною адресою мешкає батько малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_19 (бабуся), ОСОБА_20 (дідусь), ОСОБА_1 (тітка), ОСОБА_21 (дядько).

19.05.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Приморської РА ОМР, яке відбулося в режимі відеоконференції за допомогою сервісу ZOOM, були присутні мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_1 . Таким чином, під час вирішення питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 органом опіки та піклування була забезпечена участь обох сторін по справі.

ОСОБА_5 неодноразово зверталася до органів поліції з приводу погроз з боку ОСОБА_1 , побоюючись за своє життя та здоров`я (у період з 2017 року по 2021 рік), що підтверджується повідомленнями Портофранківського відділення Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та Відділення поліції № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (т. 1 а.с. 27-30).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

За частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду має бути залишено без змін, а скарга без задоволення, з таких підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків стосовно дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обв`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду Верховного Суду від 02 листопада 2022 року в справі № 679/1606/19 (провадження № 61-1816св22).

Верховним Судом у спорах щодо позбавлення батьківських прав неодноразово зауважено, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав;

Задовольняючи позов судом першої інстанції враховано конкретні обставин справи, якнайкращі інтереси дитини, поведінка ОСОБА_1 щодо відсутності з його боку будь-якого піклування про виховання, розвиток дитини, прийняття участі в житті дитини, відсутність інтересу до навчання дитини та його потреб, відсутність елементарного мінімального матеріального забезпечення дитини.

При цьому суд зауважив, що наявність заборгованості по аліментах та додаткових витратах, не є тією єдиною підставою для позбавлення особи батьківських прав, а існує поряд з іншими підставами зазначеними вище.

Заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківства не свідчать про інтерес останнього до дитини. Відповідачем також не доведено у суді апеляційної інстанції, що йому чинилися перешкоди будь-яким чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання сина або він їх не виконував з поважних причин.

Лише після звернення позивачки до суду з цим позовом відповідач звернувся до органів опіки та піклування, а в наступному з позовом до суду щодо визначення способів його участі у спілкуванні з дитиною, при цьому колегія суддів звертає увагу, що доказів перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, відповідач не надав.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат відповідача зазначив про неможливість привітання відповідачем свого сина з днем народження ІНФОРМАЦІЯ_9 . При цьому відповідачем не використано доступний йому спосіб переказу коштів на подарунок дитини в день його народження, який був ним обраний для спілкування з матір`ю дитини шляхом переказу 22 березня 2022 року - 2 грн. з текстом образ та приниження.

Слід зазначити, що поведінка відповідача відносно матері свого сина не направлена на сприяння засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 13 липня 2020 року у справі №753/10840/19 (провадження №61-22727св19).

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_5 надала скрін-шоти повідомлень з телефону, які суд першої інстанції, вважав належними та допустимими доказами, які досліджені у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка (т. 2 а.с. 34-47).

Позиція відповідача та його адвоката, що повідомлення відповідача на адресу позивачки відображають лише вкрай непризначені стосунки між ними, як колишнім подружжям не охоплюють того, що дитина має зростати у благополучному середовищі, яке з боку батька для дитини не забезпечено.

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_1 у порушення вимог статті 150 СК України, свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, враховуючи, в даному випадку, якнайкращі інтереси дитини, про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Судові витрати, понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу, з підстав залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: В.О. Бездрабко

Г.В. Семиженко