Справа № 296/7457/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Анциборенко Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом і просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил Українина користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 49555 грн 49 коп; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження експерта у розмірі 3500; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000 грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.04.2021 водій ОСОБА_2 у м.Житомирі по проспекту Незалежності, 4 керував автомобілем КРАЗ 5533 ВЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 та не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримуючись безпечної дистанції, не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
02.06.2021 Богунським районним судом м.Житомира було винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Зазначає, що є власником пошкодженого в ДТП автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , однак страхового полюса ОСЦПВ не має, оскільки є учасником бойових дій та інвалідом війни другої групи.
Відповідач ОСОБА_2 відповідно до посвідчення НОМЕР_4 є особою, яка відноситься до пільгової категорії громадян, визначених статтею 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Відповідно до наявних у МТСБУ документів власником автомобіля КРАЗ з номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , є військова частина НОМЕР_1 ЗСУ.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить позивачу на праві приватної власності, завдано значні технічні пошкодження.
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №11/08/21 від 12.08.2021 матеріальний збиток, спричинений внаслідок ДТП, з урахуванням вартості ремонтних робіт, вартості матеріалів, вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту та врахуванням коефіцієнт фізичного зносу складає у загальній сумі 49 555, 49 грн. Крім того, довелося сплатити послуги автотоварознавчого дослідження експерта, які склали 3500, 00 грн.
Також зазначає, що крім матеріальних збитків йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що йому самостійно довелося шукати гроші для ремонту автомобіля через що позивач не міг спокійно спати. Незначний сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану. Від нецільового використання сімейних коштів постраждали члени родини, що призвело до розладу стосунків. Багато справ, які заплановані раніше, що потребували пересування на автомобілі, довелося відкласти, тому, оскільки він являється інвалідом війни другої групи, то необхідною умовою є пересування на власному автомобілі. Розмір моральної шкоди оцінює у розмірі 15000 грн.
Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 11.11.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.50).

06.01.2022 року представник Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил Україниподав до суду відзив на позовну заяву (а.с.54).

Зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України, у якій перебував автомобіль КРАЗ 5533, не зобов`язана страхувати свою цивільно-правову відповідальність. Вважає, що заподіяна шкода повинна відшкодовуватися МТСБУ за рахунок коштів захисту потерпілих, тому позивач повинен був у встановленому законом порядку звернутися до МТСБУ з відповідною заявою про страхове відшкодування. Отже Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України не може бути належним відповідачем по справі, а належним відповідачем повинно бути МТСБУ, яке відшкодовує шкоду, у тому числі і моральну.

13.09.2022 року представник Моторно (транспортного) страхового бюро Україниподав до суду відзив на позовну заяву (а.с.93-94).

Зазначає, що на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 та ОСОБА_1 застрахована не була.
24.04.2021 потерпілий звернувся до МТСБУ з заявою з метою отримання відшкодування, однак, 05.05.2021 МТСБУ направлено лист потерплому про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки відсутність страхового полісу у потерпілого впливає на неможливість застосувати у даному випадку п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вважає, що МТСБУ не має правових підстав для відшкодування заподіяної ОСОБА_1 шкоди.

Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторно (транспортного) страхового бюро Україниу судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить розглянути справу у відсутність представника (а.с.93-94).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті,надані сторонами, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля марки Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_1 (а.с.10).
Згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2021 року в адміністративній справі №295/85/21 (а.с.7-9) встановлено, що водій ОСОБА_2 у м.Житомирі по проспекту Незалежності, 4 керував автомобілем КРАЗ 5533 ВЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 та не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримуючись безпечної дистанції, не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 12.08.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з технічної точки зору складає 49555, 49 грн (а.с.16-37).
Згідно листа Військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2021 №843/1917 ОСОБА_2 перебував при виконанні службових обов`язків під час керування транспортним засобом марки КРАЗ з номерним знаком НОМЕР_6 (а.с.98).
Відповідно до листів Моторно (транспортного) страхового бюро України на звернення позивача йому відмовлено у відшкодуванні шкоди та роз`яснено, що за нанесення збитків відповідальність несе юридична особа, а саме власник автомобіля Військова частини НОМЕР_1 ЗСУ (а.с.99-100).

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).
Відповідно до ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України завданої матеріальної шкоди у розмірі 49555 грн 49 коп та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження експерта у розмірі 3500 грн 00 коп підлягають задоволенню.

У частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн суд приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження понесених витрат позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 05.08.2021 на суму 7000 грн (а.с.39).
Крім того, в матеріалах справи міститься договір про надання адвокатських послуг від 06.08.2021, укладений між адвокатом Загоруйком В.І. та ОСОБА_1 (а.с.38).
Таким чином наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 7 000 грн.

У частині вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.
Під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу дійсно завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного йому майна, що в свою чергу безсумнівно призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя.
При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням його автомобіля, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості і вважає, що розмір завданої моральної шкоди у сумі 5000,00 грн, відповідає вказаним принципам та встановленим обставинам, тому підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд також стягує з відповідачів на користь держави понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил Українина користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 49555 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 49 коп; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження експерта у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, ОСОБА_2 на користь держави по 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :
ОСОБА_1 ,
АДРЕСА_1

Відповідачі:
Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України,
АДРЕСА_2

ОСОБА_2 ,
АДРЕСА_3

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:
Моторне (транспортне) страхове бюро України,
м.Київ, бульвар Русанівський, 8

Cуддя Н. М. Анциборенко