КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року

справа № 359/9028/20

провадження № 22-ц/824/2909/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» - Салівона Дмитрія Олександровича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Борця Є.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилався на те, що 20 квітня 2017 року позивач підписав з ТОВ «Авіакомпанія Браво» договір позики, за яким відповідач зобов`язався надати грошові кошти в розмірі 267 871 гривні, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів протягом 3 років з моменту їх отримання. 6 грудня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №654, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» боргу за кредитним договором від 20 квітня 2017 року в розмірі 238 800 гривень. Однак ОСОБА_1 не одержував від відповідача грошові кошти. Ця обставина свідчить про те, що договір позики взагалі є неукладеним. Крім того, позивач не отримував від ТОВ «Авіакомпанія Браво» жодного повідомлення про виникнення боргу за договором позики та його розмір. Ця обставина свідчить про те, що виконавчий напис був вчинений з порушенням порядку, передбаченого законом.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 6 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою Мариною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 654, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» боргу за договором позики від 20 квітня 2017 року в розмірі 238 800 гривень.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Авіакомпанія Браво» просить рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивачу було належним чином надіслано заяву про дострокове повернення позики засобами поштового зв`язку. Відповідач здійснив всі необхідні дії для належного повідомлення позивача про дострокове повернення коштів. Сам факт неотримання позивачем листа не може вважатись неповідомленням особи, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою позивача.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що представник відповідача Салівон Д.О. не подав жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ «Авіакомпанія Браво» самостійно надіслало позивачу повідомлення про дострокове повернення позики. Повідомлення відповідача про дострокове повернення позики не було вручено ОСОБА_1 , що свідчить про те, що дводенний строк для повернення позивачем позики, передбачений абз.2 п.7.1 договору позики від 20 квітня 2017 року, не розпочався. Тому у ОСОБА_1 не виник обов`язок дострокового повернення позики.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20 квітня 2017 року ОСОБА_1 підписав з відповідачем договір позики (а.с.8-11, 41-44), за яким ТОВ «Авіакомпанія Браво» зобов`язалось надати кредит в розмірі 267 871 гривні, а позивач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів протягом 3 років з моменту їх отримання.

12 травня 2017 року через касу ТОВ «Авіакомпанія Браво» позивачу були видані грошові кошти в розмірі 50000 гривень, 13 травня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 15 травня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 16 травня 2017 року - в розмірі 50000 гривень, 17 травня 2017 року - розмірі 40000 гривень, 18 травня 2017 року - в розмірі 27871 гривні. Загальний розмір грошових коштів, які відповідач передав ОСОБА_1 , становить 267871 грн. Ці обставини підтверджуються копіями видаткових касових ордерів (а.с.45-50).

6 грудня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №654, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» боргу за договором позики від 20 квітня 2017 року в розмірі 238 800 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним виключно з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідно до п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчий напис: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилався, зокрема, на те, що повідомлень про наявність заборгованості та її розмір не отримував.

Відповідно до п.7.1 договору позики від 20 квітня 2017 року (а.с.9, 42), відповідно до якого сума позики підлягає достроковому поверненню у будь-який момент дії цього договору у разі, коли позикодавець повідомив про це позичальника будь-яким способом у письмовій формі. У такому разі сума позики повинна бути повернута позикодавцю впродовж двох робочих днів з дня отримання такого повідомлення.

В матеріалах цивільної справи міститься копія листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лілеєвої М.М. №69/02-24 від 18 листопада 2019 року (а.с.94), копія накладної №291 від 18 листопада 2019 року (а.с.95) та копія опису вкладення у поштове відправлення (а.с.96), зі змісту яких вбачається, що 18 листопада 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. надіслала ОСОБА_1 повідомлення відповідача про порушення умов договору позики (а.с.97-98), в якому ТОВ «Авіакомпанія Браво» вимагало від позивача дострокового повернення позики. Однак, зі змісту довідки ф.20, розміщеної на конверті, в якому надсилалось поштове відправлення (а.с.100), вбачається, що повідомлення відповідача про дострокове повернення позики не було вручено ОСОБА_1 .

Представником відповідача не подано доказів на підтвердження того, що ТОВ «Авіакомпанія Браво» самостійно надіслало позивачу повідомлення про дострокове повернення позики.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, постанова від 10.11.2021 р. у справі № 758/14854/20), що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику; повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що неотримання ОСОБА_1 вимоги про дострокове повернення позики свідчить про те, що дводенний строк для виконання зобов`язання, передбаченого абз. 2 п.7.1 договору позики від 20 квітня 2017 року, не розпочався. Тому у ОСОБА_1 не виник обов`язок дострокового повернення позики.

Заявлені позивачем вимоги про визнання оскаржуваного напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт неотримання позивачем листа не може вважатись неповідомленням особи, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою позивача колегія суддів не приймає, враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду від 10.11.2021 р. у справі № 758/14854/20.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» - Салівона Дмитрія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді