Справа № 303/8787/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. В ч. 6 ст. 175 ЦПК України також визначено, що у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, у ч. 2 ст. 83 ЦПК України вказано, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, ч. 6 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що предметом позову є оскарження виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 19024, вчиненого 28.08.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не додано копію (оригінал) оспорюваного виконавчого напису або клопотання про його витребовування.

Таким чином, позивачу слід надати копію (оригінал)/витяг виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №19024, вчиненого 28.08.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості, або заявити клопотання про його витребування, у випадку наявності об`єктивних перешкод для його отримання.

Суд звертає увагу позивача також на те, що відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, копії документів вважаються засвідченим належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦК України).

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів «ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Проте, всупереч вказаним нормам, копії письмових доказів надані без належного їх засвідчення, а тому позивачу необхідно засвідчити копії письмових доказів, які додані для суду та відповідача, на відповідність оригіналу, з урахуванням вимог ст. 95 ЦПК України.

Крім того, слід також звернути на те, що за загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч. 12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Позивач у цій справі використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, а тому звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим звертається увага на таке.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

При цьому, законодавець пов`язує місце виконання рішення саме з місцем вчинення виконавчих дій.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права, викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.10.2020 року, справа № 263/14171/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

При цьому з інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 60066355, отримує дохід у в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 04.10.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим написом, місцем розташування якого є: АДРЕСА_2 .

Відтак, в цьому випадку виконавчі дії провадяться приватним виконавцем за місцем роботи боржника, що і є місцем виконання оспорюваного виконавчого документу.

Доказів виконання виконавчого напису (провадження виконавчих дій) на території Мукачівського району Закарпатської області, суду не надано.

Оскільки спір виник з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, а місце виконання виконавчого напису, зокрема за місцем роботи заявника, знаходиться на території . Ужгород Закарпатської області, цей спір мав би і розглядатися за відповідною територіальністю.

Додатково слід відзначити і те, що законодавець, визначаючи правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативної підсудності), вказав на те, що позови до про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися за місцем його виконання. Таким чином, законодавець при визначенні підсудності судових спорів виокремив поняття «зареєстроване місце проживання» та «місце виконання виконавчого напису», які можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Аналогічно в ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» вказано про те, що місцем виконання рішення може бути місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна в залежності від того, які виконавчі дії необхідно вчиняти для його виконання.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

З огляду на право особи на розгляд її справи судом, встановленим законом, суд вважає за необхідне вказану інформацію довести до позивача.

Таким чином, позивачу необхідно додатково обґрунтувати наявність підстав для звернення до цього суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням наведених вище положень щодо визначення підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний