Провадження №2/748/72/22
Єдиний унікальний № 748/2780/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Однолько Ю.С.,

за участю представника відповідача Пушкаря О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерної страхової компанії «Омега» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 97 000 грн. страхового відшкодування, 66 510 грн. 02 коп. пені, 17 139 грн. 90 коп. втрат від інфляції та 8 674 грн. 19 коп. 3% річних, а всього 189 324 грн. 11 коп., вирішити питання про судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 18 серпня 2017 року близько 10 год 15 хв., на автодорозі Чернігів-Пакуль-КПП Славутич, на 27 км + 100 м в бік м. Славутича відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що належав ПАТ «Кременчукм`ясо» та автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є позивач. Внаслідок ДТП автомобіль позивача «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія транспортного засобу «ГАЗ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування № АК2386706, виданого 30 січня 2017 року АСК «Омега». Водій автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000899 від 18 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_5 . Після набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2 , позивачем 07 серпня 2018 року було подано відповідачу заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яку відповідач отримав 09 серпня 2018 року. Однак відповідач добровільно сплатити кошти відмовляється, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2021 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

13 грудня 2021 року від представника відповідача АСК «Омега» надано заяву про поновлення пропущенного строку на подання відзиву та подано відзив на позов, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, мотивуючи тим, що кримінальне провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України закрито та звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності за примиренням з потерпілим. При цьому встановлено судом, що обвинувачений повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, у зв`язку з чим він не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів залишкової вартості автомобіля після дорожньо- транспортної пригоди, а тому не доведа сума заподіяної шкоди. Просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені (в один рік), страхового відшкодування, 3% річних та інфляційних втрат ( у три роки). Оскільки строк дії договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності АК/2386706 закінився 29 січня 2018 року.

17 січня 2022 року представником позивача ОСОБА_6 подано заперечення на відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що у кримінальному провадженні відшкодована шкода потерпілому водієві за спричинені тілесні ушкодження, а позивачці, як власнику автомобіля, шкода не відшкодована. Зазначає, що відповідач безпідставно посилається на недоведеність вартості пошкодженого автомобіля, оскільки залучений ним комісар оглядав автомобіль після ДТП та направив акт огляду відповідачу, свій обов`язок визначити розмір збитку, що підлягає відшкодуванню, відповідач проігнорував, тому позивачкою було визначено розмір відшкодування самостійно, виходячи із звичайної практики страховиків. Вважає, що відповідач безпідставно посилається на сплив позовної давності, оскільки звернувшись за страховим відшкодуванням у строки, визначені законом, позивачка не могла дізнатись про порушення свого права на відшкодування до спливу строку, наданого відповідачу законом для прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті відшкодування. Відповідач не надав суду доказів закінчення дії саме договору страхування, а не строку дії полісу.

Ухвалою Чернігівського районного суду від 21 січня 2022 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Душин А.В. у судове засіданні не з`явились, про розгляд справи повідомлялись своєчасно та належним чином, згідно телефонограми не заперечували проти розгляду справи за їх відсутності за наявними у справі доказами.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені стороною відповідача у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року на 27 км автодороги Чернігів-Пакуль-КПП Славутич сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 3302-14» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «BMW 525» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «BMW 525» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2018 року у справі № 748/3118/17 встановлено, що ДТП сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «ГАЗ 3302-14» ОСОБА_2 . Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000899 від 18 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито із звільненням ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_5 (а.с. 7-8).

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в АСК «ОМЕГА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2386706 від 18 січня 2017 року (а.с. 11-12)

Цивільно-правова відповідальність ПАТ «Кременчукм`ясо» щодо автомобіля «ГАЗ 3302-14» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/238676 від 30 січня 2017 року. Ліміт відповідальності відповідача за даним полісом становить 100 000 грн, франшиза - 1000 грн. Строк дії з 30 січня 2017 року по 29 січня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 було подано до АСК «Омега» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яку страхова компанія отримала 09 серпня 2018 року. (а.с.9)

Відповідно достатті 979 Цивільного кодексу Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК Україниу разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

У статті 35 (п. 35.1) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо транспортна пригода розглядається у цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі, якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

У відповідності до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки відповідно до дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 56 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 24 березня 2020 року (а.с.16-22) визначена: ринкова вартість автомобіля легкового «BMW-525», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 18 серпня 2017 року, станом на дату оцінки 18 серпня 2017 року складає 136 288 грн. 20 коп., вартість відновлюваного ремонту автомобіля легкового «BMW-525», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 18 серпня 2017, станом на дату оцінки 18 серпня 2017 складає 542 386 грн. 43 коп., вартість відновлюваного ремонту автомобіля легкового «BMW-525», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 18 серпня 2017 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на дату оцінки 18 серпня 2017 складає 214 652 грн. 14 коп., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «BMW-525», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 18 серпня 2017, прийнята рівною його ринковій вартості без урахування пошкоджень отриманих у ДТП, та станом на дату оцінки 18 серпня 2017, складає 136 288 грн. 20 коп. Тобто встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, ремонт цього автомобіля є економічно необґрунтованим, а тому він вважається фізично знищеним.

Згідно з п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком експерта №56 від 24 березня 2020 р. не встановлено вартість транспортного засобу (його вузлів та агрегатів) після ДТП, що залишився (залишились) у власності позивача, які також мають свою вартість. Тобто, позивачем не доведено реальний розмір матеріального збитку, що підлягає стягненню на його користь.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020 р. (справа № 369/11812/18) зазначено, що позивачем має бути доведена вартість залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, який зазнав ушкоджень. Зазначена обставина має значення у зв`язку з тим, що власнику транспортного засобу, який вважається знищеним, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з вирахуванням отриманого власником такого транспортного засобу страхового відшкодування.

Отже, суду не надано доказів вартості залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, що мали значення для визначення розміру завданої шкоди, не відшкодованої позивачу. При цьому судом встановлено, що автомобіль залишився у позивача.

За правового висновку ВС від 30.01.2019 у справі №753/21303/16-ц зазначено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Отже, встановлення наявності та вартості залишків знищеного в ДТП автомобіля входить до предмету доказування у справі.

У ст. 81 ч. 1, 5 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачу, яка не надала суду належних доказів на підтвердження вартості залишків знищеного автомобіля, у відповіді на відзив на позов зазначила , що з цією вартістю визначилась на свій розсуд, клопотання про призначенння експертизи суду не заявила, а відтак, їй необхідно відмовити в стягненні коштів на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 97 000 грн., оскільки висновком експерта №56 від 24 березня 2020 року не встановлена вартість транспортного засобу після ДТП, що залишився у власності позивача, іншого доказу щодо розміру цієї вартості суду не надано. Тобто, позивачем ОСОБА_1 не доведено реальний розмір матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, що підлягає стягненню.

Крім того, позивач не позбавлений можливості реалізувати фізично знищений транспортний засіб шляхом продажу технічно справних деталей та металобрухту (постанова Верховного Суду від 13.02.2019 р. (справа № 207/2838/15-ц ).

Отже, позивачем було доведено у справі той факт, що їй було спричинено матеріальних збитків внаслідок ДТП, однак вона не довела перед судом належними та допустимим доказами їх розмір, який має бути стягнуто з відповідача. Відповідно, в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено через недоведеність вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення страхового відшкодування, то і у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних та пені, які є похідними - слід також відмовити.

Відповідач заявив суду клопотання про застосування строків позовної давності, а тому варто зазначити наступне.

Відповідно дост. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно достатті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України позовна давність не поширюється, зокрема, на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява відповідача щодо застосування до вказаних правовідносин строку позовної давності, не підлягає задоволенню, оскільки позовна давність не поширюється на заявлену вимогу.

Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на позивача у разі відмови в позові..

На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст.22-23,1166-1167,1177,1190 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в задоволенні позовних вимог до Акціонерної страхової компанії " Омега" (04053 м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А, код ЄДРПОУ 21626809) про стягнення 189 324 грн. 11 коп., з яких 97 000 грн. страхового відшкодування, 66 510 грн. 02 коп. пені, 17 139 грн. 90 коп. втрат від інфляції та 8 674 грн. 19 коп. 3% річних - в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 липня 2022 року

Суддя Хоменко Л.В.