Справа № 282/1384/21
Провадження № 2/282/25/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

при секретарі судового засідання - Поварчук Н.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Соломонюка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 05 лютого 1994 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 .

Шлюб було зареєстровано відділом ЗАГС Любарського району. Після реєстрації дружині було присвоєно його прізвище. В період спільного проживання у нас народилися діти: - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на цей час досягли повноліття і є самостійними, а також нині неповнолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надалі вони з відповідачкою не можуть проживати разом і підтримувати подружні відносини. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя. За будь-яких, навіть, дрібних побутових причин, між ними часто виникають непорозуміння і суперечки із взаємними образами, які призвели на цей час до стійкої обопільної неприязні, яка посилюється з кожним днем, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і неприйнятним для позивача.

Прийшло розуміння неможливості збереження їхнього шлюбу. Наявність взаємних непримиренних протиріч підтверджує також і відповідачка, яка зверталася у поточному році до суду із заявою про видачу обмежувального припису, за змістом якого вимагала заборонити позивачу перебувати разом з нею в одному будинку.

Саме тому, позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання його шлюбу із ОСОБА_2 .

Питання розподілу спільного майна подружжя буде вирішено між ними в подальшому у добровільному порядку.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю і просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти розірвання шлюбу та вказала, що оскільки їх шлюб скріплений таїнством вінчання, його розірвання неможливе в судовому порядку. Також відповідач вказала, що вони з позивачем спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, однак вона за позивача молилась усі двадцять вісім років спільного життя та молиться за нього і надалі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що оскільки позивач та відповідач спільно проживають, тому шлюбні відносини між ними не припинено.

Заслухавши думку учасників процесу, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 лютого 1994 року відділом ЗАГС Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_8 ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 4.

В період спільного проживання у них народилися діти: - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 24, 104, 105, 110, 112-115, 160 Сімейного кодексу України та статтями 4, 12, 13 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 189-200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 лютого 1994 року відділом ЗАГС Любарського району Житомирської області, актовий запис №4, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя В.М. Носач