Справа №760/8162/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Митрофанової А. О.,

за участю секретаря - Костюк В. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, списаних з картки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просив визнати незаконними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо автоматичного списання коштів з карти для виплат ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на свою користь безпідставно списані грошові кошти в сумі 38 221,68 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 15 березня 2022 року оформив карту для виплат № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» та став відповідно до Закону споживачем фінансових послуг. На указану карту зараховувалася заробітна плата та сума матеріального забезпечення. Станом на 01 квітня 2022 року відповідачем одноособово у кілька етапів списано з карткового рахунку 56 157,42 грн. Позивач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з проханням надати відповідь про підстави списання та просив зарахувати списані кошти на його рахунок. Відповідачем було повернуто 17 935,74 грн та надано відповідь, про те, що ст. 1071 Цивільного Кодексу України і п. 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг, передбачає списання коштів з рахунку клієнта без його розпорядження у межах сум, що підлягають сплаті. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що мав карту «Універсальна» НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» терміном дії до 2011 року і можливо на ній існувала заборгованість, але термін дії карти скінчився, претензій стосовно погашення заборгованості банком не заявлялося, судові рішення про стягнення з нього будь-яких сум відсутні. Загалом, за період з 23 березня по 29 червня 2022 року автоматично списано з, належного ОСОБА_1 , рахунку 56 157,42 грн, після звернення позивача до АТ КБ «Приватбанк» повернуто 17 935,74 грн. Таким чином, сума безпідставно, автоматично списаних коштів становить 38 221,68 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у позивача станом на 23.03.2022 року була наявна заборгованість за кредитом у розмірі 38 240,71 грн., а тому банк правомірно здійснив списання коштів з рахунку позивача.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

У зв`язку з чим, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 березня 2022 року ОСОБА_1 підписано заяву на відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Карта для виплат». Відповідно до п. 8 Заяви, письмові розпорядження підписуватимуться Клієнтом або уповноваженою особою за довіреністю.

16 березня 2022 року позивачем підписано Згоду на збір та обробку персональних даних Дослідницькому центру науково-технічної інформації та технічних досліджень при НП України та зафіксовано прохання перераховувати на картковий рахунок № НОМЕР_1 , належну йому заробітну плату та грошове забезпечення.

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 , 23 березня 2022 року позивачу нараховано заробітну плату і того ж дня відбулося автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті НОМЕР_3 . Загалом за період з 23 березня по 29 червня 2022 року з карткового рахунку ОСОБА_1 десять разів проводилося автоматичне списання грошових коштів на загальну суму 56 157,42 грн.

01 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із листом, у якому просить повідомити про підстави списання коштів з належної йому карти та повернути їх на його картковий рахунок.

07 квітня 2022 року Банком направлено позивачу відповідь, що на підставі ст. 1071 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду та у випадках встановлених договором між банком та клієнтом. Згідно п. 1.1.3.1.6. Умов та правил надання банківських послуг(далі - Умов), Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами Клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), а також при ініціюванні Клієнтом валютних операцій із купівлі, продажу, обміну безготівкової іноземної валюти через платіжні пристрої, у межах платіжного ліміту рахунка.

Банк списує кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунка Клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за договором або в розмірі, який ініційовано Клієнтом в платіжному пристрої в іноземній валюті/національній валюті України, і купує/продає іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку України за обмінним курсом Банку на дату її проведення, з відшкодуванням Банку витрат на оплату зборів, комісій і вартості наданих послуг, що діють на дату і час проведення Банком операції.

Як вбачається з наданого скриншоту додатку «Приват 24», позивач користувався картою «Універсальна» НОМЕР_2 , термін дії якої до 12/11 з наявним боргом 2371 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - ЗУ «Про захист прав споживачів» ) до нечесної підприємницької практики, яка в Україні забороняється, включаються дії, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції, а, також, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Закон називає агресивною таку підприємницьку практику, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Однією з ознак агресивної підприємницької практики згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» є встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором.

Забороняється вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання (пункт 4 частини п`ятої статті 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 2, 3 цієї статті, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами, і не вправі визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з пунктом 26.1 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі - Інструкція від 21 січня 2004 року), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема:

- умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання;

- номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання;

- назву отримувача;

- номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника;

- перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі) (пункт 6.4 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 1071 та ч. 1 ст. 1072 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом, проте, виключно в межах залишку грошовий коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

Договірне списання - це списання грошових коштів з будь-якого рахунку клієнта у рахунок погашення зобов`язань перед банком, згідно з договором умовами якого передбачено подібне списання.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження, що між позивачем та АТ КБ «Приватбанк» наявні будь-які домовленості щодо погодження автоматичного списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення, посилався зокрема на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на офіційному сайті відповідача, як невід`ємних частини, укладених між сторонами договорів.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів позивач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи відповідні заяви, а також те, що вказані документи на момент укладення між сторонами правочинів містили умови, зокрема й щодо права банку здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 , за період з 08 квітня 2022 року по 11 квітня 2022 року АТ КБ «Приватбанк» перерахувало ОСОБА_1 17 935,74 грн у рахунок повернення списаних коштів.

Відповідачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту його правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про безпідставне списання відповідачем коштів із карткового рахунку позивача в загальному розмірі 38 221,68 грн. та невідповідність дій відповідача в цій частині вимогам закону та умовам укладеного договору, що в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на АТ КБ «Приватбанк» обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Питання судових витрат, суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 3, 16, 22, 23, 207, 599, 625-628, 633, 634, 638, 1066, 1068, 1071-1073, 1092 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, списаних з картки - задовольнити.

Визнати незаконними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо списання коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) безпідставно списані з рахунку грошові кошти у розмірі 38 221 (тридцять вісім тисяч двісті двадцять одну) гривню 68 копiйок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. О. Митрофанова