КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1640/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буржинська Дарина Василівна, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання,

встановив:

В листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Буржинська Д.В., ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районі м. Києва, яка належала останній на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2003 року.

В день смерті матері позивачу стало відомо, що право власності на вказане нерухоме майно перейшло відповідачу ОСОБА_2 за договором довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, посвідчений ПН КМНО Буржинською Д.В. за реєстром №2224.

Стверджує, що даний договір не укладався ОСОБА_4 та був підписаний не нею, а іншою особою з метою заволодіння майном у шахрайський спосіб, в зв`язку з чим має бути визнаним недійсним.

Зазначає, що за життя ОСОБА_4 не було жодних намірів, перемовин та домовленостей на його укладання, мати не потребувала сторонньої допомоги та до дня смерті працювала сімейним лікарем в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Подільського району м. Києва, мала добрий рівень фінансового забезпечення, а тому відсутня була будь-яка потреба у отриманні матеріальної допомоги від сторонніх осіб за рахунок передачі права власності на квартиру шляхом укладання вищевказаного договору.

ОСОБА_2 взагалі не була відома ОСОБА_4 та не з нею не спілкувалась.

За заявою позивача Подільським УП ГУ НП в місті Києві 08 травня 2018 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001845 за ознаками злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, в межах якого 23 серпня 2018 року була проведена почеркознавча експертиза, за висновком якої встановлено, що вищевказаний договір підписаний не ОСОБА_4 .

Крім того, відповідачем не виконувався і п.6 вищевказаного договору, який передбачав обов`язок ОСОБА_2 оплатити вартість ритуальних послуг, оскільки всю організацію ритуальних послуг та їх оплати здійснив позивач, що свідчить про порушення відповідачем істотних умов договору.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ОСОБА_2 зазначила, що її зять ОСОБА_5 був адвокатом померлої ОСОБА_4 , якій він разом з дочкою відповідача допомагали матеріально з 2015 року (давали гроші на поїздки за кордон, возили на виклики до хворих по дільниці, оскільки вона через велику вагу важко пересувалась, постійно відвідували кафе та ресторани, оплачували комунальні послуги), а тому остання запропонувала утримувати її в обмін на житло, але він відмовився, в зв`язку з чим ОСОБА_4 поросила ОСОБА_5 знайти таку особу.

Вона погодилась, оскільки мала намір поліпшити житлові умови.

Бажання ОСОБА_4 на укладання договору довічного утримання було обумовлено недостатністю зарплати лікаря, складністю у відносинах з сином ОСОБА_3 , а тому остання не могла розраховувати на допомогу з його боку.

ОСОБА_4 бажала підписати договір ще у квітні 2017 року, але оригінал правовстановлюючого документи нею був втрачений (сказала, що вкрав син ОСОБА_3 ).

Отримавши дублікат в Київському державному нотаріальному архіві 26 вересня 2017 року, вже 12 жовтня 2017 року уклала з нею договір довічного утримання.

Коли в день смерті ОСОБА_4 вона не вийшла на роботу, її співробітники зателефонували саме ОСОБА_5 , а не сину ОСОБА_3 .

Також нею було організовано поминальний обід для колег покійної ОСОБА_4 та їх перевезення до кладовища і кафе.

В наданні дозволу на поховання ОСОБА_4 та видачі свідоцтва про смерть їх було відмовлено, оскільки вона не входить до переліку осіб, яким за законом їх видають.

Стверджує, що наданий позивачем висновок почеркознавчої експертизи є неналежним доказом, крім того не має заздалегідь встановленої сили.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним Договір довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В. за реєстром №2224.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що єдиним доказом у справі, яким в суді першої інстанції позивач обґрунтовував заявлені позовні вимоги стали копії експертного висновку, який був складений в рамках кримінального провадження №0001845.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 , як сторона оспорюваного договору довічного утримання не мала добровільної волі на укладання вказаного договору на підставі однієї копії експертизи, яка проводилась абсолютно в іншому провадженні, в абсолютно іншому судочинстві.

Висновок експерта, копії якого надані позивачем був виготовлений не на замовлення жодної із сторін, а на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва, постановленій у справі №758/10580/18 в рамках розслідування кримінального провадження №0001845; висновок експерта міститься (очевидно) у матеріалах вказаного кримінального провадження, в рамках якого експертиза і проводилась.

Тобто, на думку апелянта, надані позивачем копії висновку експерта не можуть вважатися висновком експерта як джерела доказів у цивільному процесі.

Крім цього, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що надані копії висновку експерта не посвідчені належним чином, а оригінал висновку експерта суд не досліджував в судовому засіданні.

Просила, скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Крім цього, апеляційну скаргу на рішення Подільського суду м. Києва від 03 серпня 2020 року подав і ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Під час підписання договору довічного утримання його дружиною, з його боку було надано згоду на підписання зазначеного правочину, що підтверджується пунктом 17 договору довічного утримання та доданими копіями свідоцтва про шлюб, паспорта громадянина України.

Відтак, набуте майно за спірним договором є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, а оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Звертає увагу на те, що під час дослідження доказів, суддею не було встановлено, чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи, яка проводилась в рамках кримінального провадження №0001845; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Просив, скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Крім цього, ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 в Договорі довічного утримання, укладеного 12 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченому Буржинською Д.В. , приватним нотаріусом КМНО - саме ОСОБА_4 чи іншою особою?

- Чи виконано рукописний текст (прізвище та ініціали ОСОБА_4 ) у графі «Відчужувач», в Договорі довічного утримання, укладеного 12 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченому Буржинською Д.В. , приватним нотаріусом КМНО - саме ОСОБА_4 чи іншою особою?

З метою отримання вільних зразків підписів померлої ОСОБА_4 та оригіналу Договору довічного утримання, укладеного 12 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченому Буржинською Д.В. - просив витребувати з Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві документи, які містять вільні зразки підписів ОСОБА_4 , а саме:

- оригінал примірнику договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ;

- документи, які містять підпис та/або рукописний текст виконаний ОСОБА_4 , на підставі яких проводилась почеркознавча експертиза в рамках кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року Київським НДЕКЦ МВС України (висновок експерта №8-4/1481 від 23 серпня 2018 року).

Також, ОСОБА_1 надав апеляційному суду письмові пояснення до своєї апеляційної скарги, зазначивши, що Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, 28 вересня 2020 року було проведено почеркознавчу експертизу (експертний висновок №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ) договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Експертом досліджувалися не лише підпис ОСОБА_4 , як в попередній експертизі, що проводилася в рамках кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року Київським НДЕКЦ МВС України, а і рукописний текст ОСОБА_4 у графі «Відчужувач».

Вільні зразки які досліджував експерт датовані 2013-2017 роками.

Наявність експертного висновку №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ від 28 вересня 2020 року почеркознавчої експертизи спростовує твердження позивача, викладені у позовній заяві.

В подальшому ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 у першому примірнику договору довічного утримання (догляду) (який міститься в нотаріальній справі) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 у другому примірнику договору довічного утримання (догляду) (нотаріальні бланки НВО 536894, НВО 536895) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 у третьому примірнику договору довічного утримання (догляду) (нотаріальні бланки НВО 536896, НВО 536897) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 у заяві ОСОБА_4 від 12 жовтня 2017 року, громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

- Чи виконано рукописний текст (прізвище та ініціали « ОСОБА_4 ») у графі «Відчужувач» від імені ОСОБА_4 у першому примірнику договору довічного утримання (догляду) (який міститься в нотаріальній справі) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

- Чи виконано рукописний текст (прізвище та ініціали « ОСОБА_4 ») у графі «Відчужувач» від імені ОСОБА_4 у другому примірнику договору довічного утримання (догляду) (нотаріальні бланки НВО 536894, НВО 536895) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

- Чи виконано рукописний текст (прізвище та ініціали « ОСОБА_4 ») у графі «Відчужувач» від імені ОСОБА_4 у третьому примірнику договору довічного утримання (догляду) (нотаріальні бланки НВО 536896, НВО 536897) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , громадянкою ОСОБА_4 , чи іншою особою?

Для проведення судово-почеркознавчої експертизи просив витребувати з Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, документи які містяться в матеріалах кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року, а саме:

- примірник висновку експерта №8-4/1481 від 23 серпня 2018 року за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0001845 від 08 травня 2018 року;

- оригінал примірнику договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом КМНО Буржинською Д.В.;

- дублікат договору купівлі-продажу квартири, виданий Київським державним нотаріальним архівом 26 вересня 2017 року, звіту про експертну оцінку, виданого ТОВ «Асоціація незалежних експертів України» від 24 липня 2017 року, довіреностей, довідок, копій документів, що посвідчують особу та про присвоєння ідентифікаційного коду, витягів з Державних реєстрів, документів щодо оплати послуг та інших документів, які стали підставою для укладення договору;

- документи, які місять підпис та/або рукописний текст виконаний ОСОБА_4 на підставі яких проводилась почеркознавча експертиза в рамках кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року Київським НДЕКЦ МВС України (висновок експерта №8-4/1481 від 23 серпня 2018 року).

Просив також витребувати зі Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві документи які містяться в матеріалах кримінального провадження №0003612 від 13 серпня 2020 року, а саме:

- примірник висновку експерта №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ від 28 вересня 2020 року за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0003612 від 13 серпня 2020 року;

- оригінал примірнику договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом КМНО Буржинською Д.В., який досліджувався експертом;

- документи, які містять підпис та/або рукописний текст виконаний ОСОБА_4 на підставі яких проводилась почеркознавча експертиза в рамках кримінального провадження №0003612 від 13 серпня 2020 року Київським НДЕКЦ МВС України (висновок експерта №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ від 28 вересня 2020 року).

На апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свої заперечення надав ОСОБА_3 , зазначивши, що ОСОБА_1 не є відповідачем у справі, а може бути лише третьою особою, яка не може заявляти самостійні вимоги щодо предмету спору, оскільки статус майна, а саме спірної квартири ще не встановлений, а її належність ОСОБА_2 оспорюється, тому ОСОБА_1 , який вважає це майно спільною сумісною власністю не вправі вимагати вчинення будь-яких процесуальних дій щодо призначення додаткової почеркознавчої судової експертизи, ставити питання для її проведення, витребовувати будь-які інші документи, заявляти клопотання про виклик свідків.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не залучався судом до провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про залучення ОСОБА_1 як відповідача чи третьої особи, при цьому справа в суді першої інстанції надійшла до Подільського районного суду м. Києва 18 листопада 2018 року.

Отже, про порушення права ОСОБА_1 на спірну квартиру по АДРЕСА_2 , яка є предметом позову, ні позивачу, ні суду протягом 2 років не було відомо.

Крім цього, зазначає, що квартира, яка згідно договору довічного утримання після смерті ОСОБА_4 переходила у власність ОСОБА_2 оцінена у 158600 грн, тоді як вартість аналогічної квартири на момент укладення договору в 2017 році згідно відкритих даних на сайті продажу квартир становила як мінімум 3500000 грн.

Виходячи з тексту висновку експерта від 28 вересня 2020 року саме ОСОБА_1 звернувся до Святошинського ГУ НП в м. Києві із заявою про вчинення злочину ОСОБА_3 передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_1 не тільки описував взаємовідносини ОСОБА_3 з його матір`ю, ОСОБА_4 , про що йому жодним чином не можу бути відомо, але й надав слідчому вільні зразки почерку ОСОБА_4 , різного роду заяви, договори, особові листки, рецепти, які не могли знаходитись у нього, і підстави законності походження та отримання ОСОБА_1 всіх наданих слідчому документів невідомі.

Звертає увагу на те, що слідчий, який мав декілька сотень кримінальних проваджень, вже на наступний день після внесення заяви про вчинення злочину ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи до експертної установи, що може свідчити про особисту зацікавленість особи старшого слідчого.

Оскільки дії слідчого Святошинського ГУ НП суперечать вимогам КПК України, то вони не повинні бути враховані при розгляді справи Київським апеляційним судом при розгляді апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також, вважає, що наданий ОСОБА_1 висновок почеркознавчої експертизи від 28 вересня 2020 року не може бути прийнятий як доказ, оскільки апелянт не надав суду жодного доказу того, що він та його адвокат не мали можливості надати до суду першої інстанції саме цей висновок як доказ.

При цьому, на протязі всього періоду розгляду справи Подільським районним судом м. Києва не існувало жодних перешкод звернення ОСОБА_1 із заявою про вчинення злочину ОСОБА_3 та отримання висновку експерта.

Також, ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів, яке не може бути прийняте судом, як таке, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Клопотання про витребування доказів ОСОБА_1 міг подати в суд першої інстанції. Про докази неможливості отримання всіх зазначених у клопотанні доказів він не повідомив суд.

ОСОБА_3 вважає, що суддя Подільського районного суду м. Києва ухвалила судове рішення у справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, застосувала норми, які регулюють спірні відносини, вірно витлумачила застосовані нею норми, а отже прийняла рішення у суворій відповідності до вимог законодавства , а саме рішення є законним та обґрунтованим, таким що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Просив залишити рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без задоволення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково.

Витребувано з Подільського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві документи, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року, а саме:

- Оригінал примірнику договору довічного Утримання від 12 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом КМНО Буржинською Д. В.;

- Дублікат договору купівлі-продажу квартири, виданого Київським державним нотаріальним архівом 26 вересня 2017 року, звіту про експертну оцінку, виданого ТОВ «Асоціація незалежних експертів України» від 24 липня 2017 року, довіреностей, довідок, копій документів, що посвідчують особу та про присвоєння ідентифікаційного коду, витягів з Державних реєстрів, документів щодо оплати послуг та інших документів, які стали підставою для укладення договору;

- Документи, які містять підпис та/або рукописний текст виконаний ОСОБА_4 на підставі яких проводилась почеркознавча експертиза в рамках кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року Київським НДЕКЦ МВС України (висновок експерта №8-4/1481 від 23 серпня 2018 року).

Витребувано зі Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві документи які містяться в матеріалах кримінального провадження №0003612 від 13 серпня 2020 року, а саме:

- оригінал примірнику договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом КМНО Буржинською Д. В. який досліджувався експертом.

- документи, які містять підпис та/або рукописний текст виконаний ОСОБА_4 на підставі яких проводилась почеркознавча експертиза в рамках кримінального провадження №0003612 від 13 серпня 2020 року Київським НДЕКЦ МВС України (висновок експерта № СЕ-19/111-20/46379-ПЧ від 28 вересня 2020 року).

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві надано витребувані документи.

Листом слідчого управління Головного Управління Національної поліції у м. Києві від 21 червня 2022 року, вих. №8375/125/23/1/04-2022, повідомлено суд, що 03 травня 2022 року згідно акту інвентаризації кримінальних проваджень, які числяться за Подільським УП ГУНП у м. Києві №3856, встановлено факт втрати матеріалів кримінального провадження №0001845.

10 травня 2022 року наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві №526 призначено та проведено службове розслідування за результатами якого, факт втрати матеріалів кримінального провадження №0001845 знайшов своє підтвердження.

Відтак, ухвала Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в частині витребування з Подільського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року залишилась невиконаною.

В результаті відсутності вищезазначених доказів, представник апелянта ОСОБА_1 в ході розгляду справи відмовився від призначення по справі почеркознавчої експертизи.

У відповідності до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1-3 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Протягом всього строку перегляду справи в апеляційному порядку, суд першої інстанції сприяв учасникам справи в реалізації ними прав обґрунтовувати свої доводи та заперечення.

У зв`язку з відмовою від призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе переглянути справу за наявними в ній доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року, між ОСОБА_4 , як відчужувачем, та ОСОБА_2 , як набувачем, укладено договір довічного утримання (догляду), за яким ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 .

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В. за реєстром №2224.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 08 травня 2018 року відділом реєстрації смертей ГТУЮ у м. Києві складено відповідний актовий запис №7950.

Позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Згідно наданих документів, ОСОБА_3 поніс витрати на поховання матері, що підтверджується копіями видаткової накладної від 08 травня 2020 року, договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 10 травня 2018 року, фіскального чеку про оплату від 10 травня 2020 року, довідки на одержання праху №2.95976К.

Як вбачається з наданих документів, на час смерті ОСОБА_4 перебувала в трудових відносинах з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 у Подільському районі м. Києва», працюючи лікарем загальної практики - сімейним лікарем, які припинено в зв`язку з її смертю.

Крім цього, встановлено, що спір між сторонами виник з приводу того, що позивач, як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_4 , заперечує дійсність договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року.

08 травня 2018 року слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за фактом того, що невстановленими особами організовано підроблення офіційного документу - договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, за яким ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районі м. Києва, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В., внаслідок чого придбано право на майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року, в рамках вищевказаного кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві призначена судово-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України, для проведення дослідження по якій зобов`язано слідчого надати договір довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як об`єкт дослідження, та інші документи, і матеріали кримінального провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься електронна копія ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, постановлена у справі №758/11437/18 за клопотанням слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №7, згідно якої, в межах вищевказаного кримінального провадження накладено арешт на вищевказану спірну квартиру, яка на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

Згідно даних ЄДРСР, ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року, апеляційна скарга ОСОБА_2 , подана як власником майна у кримінальному провадженні на зазначену вище ухвалу слідчого судді, залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді від 31 серпня 2018 року - без змін.

З вищевказаної ухвали слідчого судді від 31 серпня 2018 року, вбачається, що в межах даного кримінального провадження №0001845 була проведена судово-почеркознавча експертиза (висновок від 23 серпня 2018 року №8-4/1481).

Стороною позивача у даній цивільній справі подана засвідчена СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві копія зазначеного вище висновку судово-почеркознавчої експертизи, проведеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Сохою Ю.В., від 23 серпня 2018 року №8-4/1481.

Даним висновком експерта підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_4 у договорі довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , виконано не ОСОБА_4 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4 .

Як вбачається з вищевказаного висновку експерта, на експертизу було надано як об`єкт дослідження вищевказаний договір від 12 жовтня 2017 року, який оспорюється в даній цивільній справі, та оригінали документів, що містять вільні зразки підпису ОСОБА_4 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції визнав вказаний висновок експерта належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України, оскільки у суду не було підстав ставити під сумнів достовірність відомостей, що містяться в даному висновку судово-почеркознавчої експертизи від 23 серпня 2018 року №8-4/1481.

На думку суду першої інстанції, договір довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 , який посвідчений ПН КМНО Буржинською Д.В. за реєстром №2224, не підписувався ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність вільного волевиявлення останньої на укладення оспорюваного договору.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, на спростування доказів сторони позивача, стороною відповідача не було надано іншого документу на підтвердження того, що оспорюваний правочин (договір довічного утримання (догляду)) підписаний саме ОСОБА_4 .

Маючи у себе екземпляр вищевказаного договору, стороною відповідача не заявлялось перед судом клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи саме у цивільній справі та не надавався такий висновок експерта, який міг бути проведеним на замовлення сторони відповідача.

Лише після ухвалення судом рішення у справі, ОСОБА_2 звернулася до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві із заявою про вчинення відносно неї замаху на заволодіння належним їй на праві власності нерухомим майном, про що 13 серпня 2020 року було внесено відповідні відомості до ЄДРДР №0003612.

14 серпня 2020 року старшим слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві Косинським Д.С. винесена постанова про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР №0003612 від 13 серпня 2020 року.

28 вересня 2020 року Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром зроблено висновок за №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ, відповідно до якого, підпис від імені ОСОБА_4 в договорі довічного утримання на нотаріальних бланках НВО №536896 та НВО №536897, укладеного 12 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченому приватним нотаріусом КМНО Буржинською Д.В., виконано ОСОБА_4 .

Рукописний напис прізвища та ініціалів від імені ОСОБА_4 , в Договорі довічного утримання на нотаріальних бланках НВО №536896 та НВО №536897, укладеного 12 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченому приватним нотаріусом КМНО Буржинською Д.В., виконано ОСОБА_4 .

Враховуючи результат даної експертизи, апелянти ставлять під сумнів результат експертизи від 23 серпня 2018 року №8-4/1481, проведеної в межах кримінального провадження №0001845, судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Сохою Ю.В.

Саме, у зв`язку з наявністю двох різних висновків почеркознавчої експертизи (від 23 серпня 2018 року №8-4/1481, проведеної в межах кримінального провадження №0001845 та від 28 вересня 2020 року №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ, проведеної в межах кримінального провадження №0003612), апелянт і просив призначити по справі додаткову почеркознавчу експертизу, на підставі документів, які містились у зазначених кримінальних провадженнях, від проведення якої представник апелянта відмовився під час розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Згідно ч.1-2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як зазначалось вище, у відповідності до ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів критично оцінює наданий апелянтами на стадії апеляційного провадження висновок експерта від 28 вересня 2020 року №СЕ-19/111-20/46379-ПЧ за наслідками почеркознавчої експертизи, проведеної в межах кримінального провадження №0003612, оскільки із заявою про вчинення злочину ОСОБА_2 звернулася до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві тільки після ухвалення не на її користь судового рішення, яке оскаржується, при цьому, справа перебувала у провадженні суду першої інстанції близько двох років, і з відповідною заявою до правоохоронних органів вона не зверталася, почеркознавчу експертизу в рамках цивільної справи за наявним у неї оригіналом договору довічного утримання (догляду) від 12 жовтня 2017 року провести не просила.

Статтею 744 ЦК України, якою визначено поняття договору довічного утримання (догляду), зазначено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Статтею 745 ЦК України врегульовані питання форми договору довічного утримання (догляду), яка встановлює, що даний договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частини другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі №674/461/16-ц (провадження №61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі».

Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин.

Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як передбачено вимогами ст77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З урахуванням вищезазначених норм права та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно визнав висновок експерта від 23 серпня 2018 року №8-4/1481, проведений в межах кримінального провадження №0001845, належним та допустимим доказом та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Викладені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 19 липня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба