Справа № 559/2910/21
Провадження № 2/559/212/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Ралець Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" адвокат Юхименко Ю.Ю. (далі позивач) звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідача) заборгованість за кредитним договором №578483704 від 10.12.2018 у розмірі 23279, 85 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10.12.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №578483704 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору на банківську картку відповідача було перераховано грошові кошти в розмірі 4050,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою 1,61% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору №578483704 від 10.12.2018, 11.12.2018 сума кредиту збільшена на 1950, 00 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому кредитним договором. В свою чергу позичальник зобов`ячався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно договору.

28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№578483704 від 10.12.2018.

В подальшому, 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01. Згідно Реєстру прав вимоги №1 до вказаного договору, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8735,01 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2735,01 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідач не виконує умови зобов`язання за кредитним договором, то 02.09.2020 року позивачем було направлено ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, яке залишене без виконання.

Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №578483704 від 10.12.2018 у розмірі 23279, 85 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість по кредиту, 2735,01 грн. - заборгованість за відсотками, 14544, 84 грн. штрафи та пеня, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 09.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 21.06.2022 за клопотанням представника ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Юхименко Ю.Ю. витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» витяг з реєстру прав вимоги щодо переуступки кредитного договору №578483704 від 10.12.2018 року, укладеного з ОСОБА_1 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. У позовній заяві зазначив, що у разі неявки представника позивача у судове засідання, просить розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача адвокат Бондарчук В.Ю., згідно поданого клопотання, просить провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у поданих письмових поясненнях.

У поданих до суду письмових поясненнях, представник відповідача адвокат Бондарчук В.Ю. покликається на те, що позовні вимоги є безпідставним та надуманими, зважаючи на наступне. Позивач, стверджуючи про те, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 578483704 від 10 грудня 2018 року, надав суду лише копію довідки ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» від 02 липня 2021 року № 17/07 та копію витягу із додаткової угоди № 25 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеної 21 жовтня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс».

Згідно наданої копії первісного Договору факторингу від 28.11.2018. Строк цього договору згідно його п. 8.2. Договору закінчується 28.11.2019 року. Надана позивачем, Додаткова угода № 25, згідно якої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт за договором) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор за договором) викладають Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції, укладена 21.10.2020. Договір факторингу між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (позивач) та ТОВ «Таліон Плюс» № 05/0820-01 укладений 05.08.2020. Отже, ТОВ «Таліон Плюс» не міг відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» те, що не мав сам станом на 05.08.2020 року, оскільки борг ОСОБА_1 не охоплювався договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС

З огляду на наявні в матеріалах справи докази правонаступництво від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» щодо грошової вимоги до ОСОБА_1 не доведено належними доказами - договором чи додатковою угодою про продовження дії договору факторингу від 28.11.2018 року.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів продовження строку дії Договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01. Додаткова угода № 25 від 21.10.2021 укладена після підписання 05.08.2020 договору факторингу № 05/0820-01 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та позивачем ТОВ "Фінансова Компанія" Онлайн Фінанс".

Оскільки в даному випадку відсутні належні та допустимі доказів заміни кредитора у зобов`язанні з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на ТОВ «Таліон Плюс», то відсутні правові підстави вважати, що позивач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув у ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача.

Відповідач заперечує укладення будь-якого договору із первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манвіео Швидка Фінансова Допомога». Довідка про ідентифікацію без вихідного номера та дати видана не первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», як це мало б бути у випадку укладання кредитного договору, а ТОВ «Таліон Плюс», який на той момент не мав жодного відношення до вказаного кредитного договору. Зважаючи на викладене, просить у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно матеріалів справи, 10.12.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №578483704 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору на банківську картку відповідача було перераховано грошові кошти в розмірі 4050,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою 1,61% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.10-13).

Відповідно до Додаткової угоди до Договору №578483704 від 10.12.2018, 11.12.2018 сума кредиту збільшена на 1950, 00 грн. (а.с. 14).

Згідно п. 1.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.4. цього договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього договору.

За змістом п. 3.3. договору, у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом (а.с. 10-12).

Вказаний договір не містить особистого підпису Відповідача. Проте позивач вважає, що достатнім підтвердженням підписання вказаного договору одноразовим ідентифікатором є довідка про ідентифікацію без вихідного номера та дати. Проте вказана довідка видана не первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», а ТОВ «Таліон Плюс», який на той момент не мав жодного відношення до вказаного кредитного договору(а.с. 17).

Відповідно до платіжних доручень від 10.12.2018 та від 11.12.2018, первісний кредитор ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на виконання умов договору №578483704 переказав ОСОБА_1 на платіжну картку грошові кошти в розмірі 4050,00 грн. та 1950 грн. (а.с. 32, 33).

Матеріали справи не містять відомостей, що вказана картка належить саме відповідачу, а ОСОБА_1 заперечує факт укладення будь-якого договору із первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манвіео Швидка Фінансова Допомога».

02.09.2020 року позивачем було підготовлено відповідачу Вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за договором №08/3/681/ОФ, проте докази її отримання відповідачем у матеріалах справи відсутні (а.с. 34).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

В той же час стаття 513 ЦК України визначає: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З довідки Манівео №17/07 від 02.07.2021 року вбачається, що Манівео підтверджує, що 19.03.2019 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №578483704 від 10.12.2018 року, укладеного з ОСОБА_1 , ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с. 36).

Проте, суд звертає увагу, що вказана довідка не містить печатки юридичної особи, довідка видана за підписом представника, однак довіреність щодо цієї особи не долучена.

Згідно Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, строк цього договору згідно п. 8.2. закінчується 28.11.2019 (а.с. 98-104). Матеріали справи не містять доказів продовження строку дії Договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01.

Надана позивачем, Додаткова угода № 25, згідно якої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт за договором) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор за договором) викладають Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції, укладена 21.10.2020 (а.с. 48-49).

Договір факторингу між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (позивач) та ТОВ «Таліон Плюс» № 05/0820-01 укладений 05.08.2020 (а.с. 37-42).

Отже, ТОВ «Таліон Плюс» не міг відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» те, що не мав сам станом на 05.08.2020 року, оскільки борг ОСОБА_1 не охоплювався договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

З огляду на наявні в матеріалах справи докази правонаступництво від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» щодо грошової вимоги до ОСОБА_1 не доведено належними доказами - договором чи додатковою угодою про продовження дії договору факторингу від 28.11.2018 року.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Додаткову угоду № 25 від 21.10.2021, згідно якої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт за договором) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор за договором) викладають Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції, взагалі не можна взяти до уваги до даних правовідносин, так як вона укладена після підписання 05.08.2020 договору факторингу № 05/0820-01 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та позивачем ТОВ "Фінансова Компанія" Онлайн Фінанс".

Отже, позивачем не доведено належними доказами відступлення права вимоги до ОСОБА_1 ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС".

Оскільки в даному випадку відсутні належні та допустимі докази заміни кредитора у зобов`язанні з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на ТОВ «Таліон Плюс», то відсутні правові підстави вважати, що позивач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув у ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів (постанова Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №910/9828/17). За висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.03.2019 у справі №905/635/18, у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається повністю, змінюється лише його суб`єктний склад.

Верховний Суд вказав, що спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, наголошує Верховний Суд, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Матеріали справи не містять доказів наявності у позивача права на звернення до суду з цим позовом відносно стягнення заборгованості за договором № 578483704 від 10 грудня 2018 року.

Отже, не маючи права на одержання виплати заборгованості за кредитним договором 578483704 від 10 грудня 2018 року, позивач є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Отже, позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 578483704 від 10 грудня 2018 року від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» та відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів наявності у позивача права на звернення до суду з цим позовом відносно стягнення заборгованості за договором № 578483704 від 10 грудня 2018 року.

Тобто, не маючи права на одержання виплати заборгованості за кредитним договором № 578483704 від 10 грудня 2018 року, позивач є неналежним позивачем у позові про її стягнення, тому у позові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи те, що суд відмовляє у задоволені позову, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 512, 513, 514, 516 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (юридична адреса: 02094, м.Київ, вул Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець