провадження №2/279/991/22
Справа № 279/2315/22
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.,
секретаря Петрук О.І.
розглянувши в м. Коростені цивільну справу №279/2315/22 за позовом ОСОБА_1 до Коростенської міської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : Акціонерне Товариство " Житомиробленерго" в особі Коростенського району електромереж про скасування обтяження на майно,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним з позовом, в якому просить скасувати обтяження у вигляді заборони на будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження №11306660), яке зареєстровано 21.06.2011 Коростенською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Коростенської районної електромережі №2 від 25.07.1975 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону (реєстраційний номер обтяження №11306660).
Ухвалою від 20 червня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відзиву, заперечень чи інших клопотань до суду не надходило.
Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 21.06.2011 Коростенською міською державною нотаріально конторою на підставі повідомлення Коростенської районної електромережі №2 від 25.07.1975 накладена заборона на нерухоме майно , на будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження №11306660).
Відповідно до довідки Коростенського району електромереж AT «Житомиробленерго №700/5573 від 15.02.2022, договірні відносини із ОСОБА_2 відсутні. Заборгованість перед Коростенським районом електричних мереж не значиться.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 21.04.2004 у справі 927/200- встановлено факт прийняття спадщини, залишеної після смерті ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружиною ОСОБА_1 , визнавши за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, про що внесено відомості до державного реєстру за №3976000 від 01.06.2004.
Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.
На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час наявне обтяження на майно порушує права позивача, так як він не має можливості розпоряджатися майном.
Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в обтяженні вищезазначеного майна, яке належать на праві власності ОСОБА_1 ..
Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.
Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.
Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного обтяження на майно позивача, неможливість зняття обтяження в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом , захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого обтяження, а відтак і про задоволення позову .
Керуючись, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити.
Скасувати обтяження у вигляді заборони на будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження №11306660), яке зареєстровано 21.06.2011 Коростенською міською державною нотаріально конторою на підставі повідомлення Коростенської районної електромережі №2 від 25.07.1975 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону (реєстраційний номер обтяження №11306660).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: В.П.Коваленко