Номер провадження: 22-ц/813/3453/22
Справа № 497/1959/15-ц
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши питання про витребування доказів у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2018 року у частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором скасовано, а справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи для розгляду справи суддею-доповідачем визначено суддю Громіка Р.Д.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 липня 2021 року цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості прийнято до свого провадження.

Під час розгляду даної справи в апеляційному суді судовою колегією було поставлено на обговорення питання про витребування у ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором, доказів які підтверджують розмір відсотків та пені та доказів розміру задоволених грошових вимог банку за наслідками реалізації предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В змісті постанови Верховного Суду від 16 червня 2021 року зазначено, зокрема, що судами не було враховано факт реалізації предмету іпотеки, не встановлено яка сума вимог банку підлягала задоволенню за рахунок вартості предмета іпотеки та в якому розмірі були задоволені грошові вимоги банку за наслідками реалізації предмету іпотеки.

Також в даній постанові зазначено, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують).

Враховуючи вищевикладене, з метою повного і всебічного розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №ОDO0GA від 27 березня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , належні та допустимі докази, які підтверджують розмір відсотків та пені за кредитним договором №ОDO0GA від 27 березня 2008 року, а також належні та допустимі докази розміру задоволених грошових вимог банку за наслідками реалізації предмету іпотеки.

Крім того суд звертає увагу учасників справи на положення ст.ст. 143, 144, ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України, відповідно до яких:

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ст. 143 ЦПК України).

Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 144 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України).

Також відповідно до ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому колегія суддів зазначає, що у разі невиконання чи неналежного виконання судового рішення у вигляді ухвали Одеського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року відповідні матеріали будуть надіслані до Одеської обласної прокуратури для належного реагування у відповідності до норм чинного кримінального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 143, 144 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» належним чином засвідчену копію розрахунку заборгованості за кредитним договором №ОDO0GA від 27 березня 2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , належні та допустимі докази, які підтверджують розмір відсотків та пені за кредитним договором №ОDO0GA від 27 березня 2008 року, а також належні та допустимі докази розміру задоволених грошових вимог банку за наслідками реалізації предмету іпотеки.

Визначити строк виконання ухвали один тиждень з моменту отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Довести до відома, що в разі неможливості подати вказані докази взагалі або у встановлений судом строк, особи, на яких покладено обов`язок, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом 5-ти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність передбачену чинним законодавством.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Ухвала подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький