У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №0911/896/2012

12 липня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника заінтересованої

особи ОСОБА_1 , адвоката - Капака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТзОВ «Олком-Лізинг» звернувся в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по справі за №0911/896/2012.

Просив суд видати ТОВ «Олком-Лізинг» виконавчий лист на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.12.2013 року у справі №0911/896/2012 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.07.2021 року у справі №0911/896/2012.

Одночасно із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, представник заявника подав до суду клопотання про проведення судових засідань по даній справі в режимі відеоконференції з використанням системи «EasyCon».

Ухвалою суду від 28.12.2021 року постановлено задоволити дане клопотання представника ТзОВ «Олком-Лізинг», адвоката Манзенко Р.А. та надати йому можливість брати участь у судових засіданнях по даній справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - до завершення розгляду даної справи.

Разом з тим, представнику заявника у вказаній ухвалі було роз`яснено, що відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Таким чином, судом було забезпечено представнику ТзОВ «Олком-Лізинг», адвокату Манзенко Р.А. можливість брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Однак, в судові засіданні, призначені на 11.01.2022 року, 23.02.2022 року, 25.03.2022 року, 07.06.2022 року та 12.07.2022 року представник ТзОВ «Олком-Лізинг» для участі в них в режимі відеоконференції повторно не з`являвся. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності також до суду не надходило.

Суд констатує, що відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення представника заявника про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду, в тому числі в режимі відеоконференції і представляти інтереси ТзОВ «Олком-Лізинг».

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктами 1, 2 ч.3 ст.223 визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п.1, 3, 5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п.4 ч.3 ст.129 Конституції України ).

Крім того, у відповідності до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, констатує, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд вважає причини неявки представника ТзОВ «Олком-Лізинг» в судові засідання - неповажними, в зв`язку з чим дану справу можливо розглянути по суті.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 , адвокат Капак В.М. в судовому засіданні 12.07.2022 року пояснив, що дійсно в 2013 році апеляційним судом Івано-Франківської області було ухвалене рішення, згідно якого було видано виконавчий лист.

В ході розгляду даної справи представником заявника не представлено суду доказів того, що зазначений виконавчий лист було втрачено.

Також звернув увагу, що ухвалу суду від 06.07.2021 року, на яку посилається представник ТзОВ «Олком-Лізинг» як на підставу видачі дубліката виконавчого листа, було скасовано постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.12.2021 року, постановивши ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ТзОВ «Олком-Лізинг», заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження - відмовлено.

Отже, як вказує представник заінтересованої особи ОСОБА_1 , боржником по справі за №0911/896/2012 на даний час являється ОСОБА_3 , щодо якої і було видано виконавчий лист.

Враховуючи наведене, просив суд відмовити ТзОВ «Олком-Лізинг» у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, у зв`язку з її безпідставністю.

Вислухавши представника заінтересованої особи ОСОБА_1 , адвоката Капака В.М., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

В ході розгляду заяви ТзОВ «Олком-Лізинг» про видачу дублікату виконавчого листа по справі за №0911/896/2012, судом встановлено, що згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2013 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволено і стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», м.Київ, вул.Артема, 60 в особі філії «Прикарпатського регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 336235, к/р НОМЕР_2 в НБУ м.Івано-Франківськ, 76000, м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 85 борг по кредитному договору №1336рv17-06 від 26.09.2006 року в сумі 4573578,56 грн., в тому числі шляхом звернення на предмет іпотеки, а саме: на домоволодіння загальною площею 181,1 м.кв , житловою площею 120,8 м.кв. та земельну ділянку площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Способом реалізації предмета іпотеки визначено - проведення прилюдних торгів з

початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на даний вид майна, на

підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на

стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», м.Київ, вул.Артема, 60 в особі філії «Прикарпатського регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 336235, к/р НОМЕР_2 в НБУ м.Івано-Франківськ, 76000, м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 85 - 3441 грн. 00 коп. судового збору, по 1147 грн. з кожного.

Відповідно до рішення Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.12.2013 року, зазначене рішення Надвірнянського районного суду було скасоване та ухвалене нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково.

Як з`ясовано в ході розгляду даної заяви, згідно вказаного рішення стягувачу і було видано виконавчий лист.

Згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 06.07.2021 року у виконавчому листі, виданому 10.01.2014 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області у справі №0911/896/2012 про те, що в рахунок часткового погашення заборгованості по кредитному договору №1336pv17-06 від 26.09.2006 року в сумі 1834847 грн. 51 коп., присудженої з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме - домоволодіння загальною площею 181,1 м.кв., житловою площею 120,8 м.кв. та земельну ділянку площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і після смерті іпотекодавця ОСОБА_4 отримали в спадок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) замінено на ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Проте, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.12.2021 року вищевказану ухвалу Надвірнянського районного суду було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви ТзОВ «Олком-Лізинг», заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження - відмовлено.

Зазначена постанова Івано-Франківського апеляційного суду 21.12.2021 року набрала законної сили.

В даній постанові апеляційним судом констатовано, що виконавчий лист №0911/896/2012 від 10.01.2014 року виданий Надвірнянським районним судом на виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - домоволодіння загальною площею 181,1 м.кв., житловою площею 120,8 м.кв. та земельну ділянку площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке після смерті іпотекодавця ОСОБА_4 отримали в спадок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , отже, боржниками за таким виконавчим листом є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суд при оформленні даного виконавчого листа помилково вказав боржником ОСОБА_3 , яка не була власником іпотечного майна та не була відповідачем у частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, колегія суддів вважала обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в даному випадку підлягає виправленню помилка, допущена при оформленні виконавчого листа, що передбачено частиною першою статті 432 ЦПК України, а не заміна сторони виконавчого провадження в порядку статті 442 ЦПК України, відтак, підстави для задоволення заяви ТОВ «Олком-Лізинг» відсутні.

З`ясовані та наведені судом обставини, не спростовані в судовому засіданні представником ТзОВ «Олком-Лізинг».

Враховуючи встановлені та вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання, що в задоволенні заяви ТзОВ «Олком-Лізинг», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, слід відмовити, оскільки ухвалу суду від 06.07.2021 року, на яку посилається представник ТзОВ «Олком-Лізинг» як на підставу видачі дубліката виконавчого листа, було скасовано постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21.12.2021 року, постановивши ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ТзОВ «Олком-Лізинг», заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження - відмовлено.

На підставі наведенного, керуючись ст.ст.258, 259, 260, 261, 353, 354, п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст ухвали

складено 15.07.2022 року.