Справа № 466/6073/22
Провадження № 2/466/1999/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«06» грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І., Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Шевченківська районна адміністрація

Львівської міської ради

представник позивача Кісь О.Р.

представник третьої особи Миргород В.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 пред`явила в Шевченківський районний суд м. Львова позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2013 року.

Вказаний шлюб був розірваний з її ініціативи та причиною звернення до суду з відповідним позовом стали неможливість подальшого спільного проживання з відповідачем, постійні сварки та скандали з його боку, застосування ним фізичної сили, нанесення побоїв, які супроводжувались викликом правоохоронних органів, байдуже ставлення відповідача до дітей.

Під час спільного проживання з відповідачем народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ще під час перебування в шлюбі вони з відповідачем припинили подружні стосунки, вона стала проживати з іншим чоловіком та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився від нього, про що вона повідомила відповідача ОСОБА_2 .

Оскільки згідно законодавства діти народженні під час шлюбу реєструються на чоловіка, а відповідач цього не заперечував, то батьком малолітнього сина ОСОБА_6 в актовому записі про народження був зазначений відповідач ОСОБА_2 .

Впродовж всього періоду часу після їхнього розлучення відповідач жодним чином не цікавився станом здоров`я дітей, їхнім розвитком, потребами та інше.

Вважає за необхідне зазначити, що на протязі двох останніх років старша донька ОСОБА_7 проживає з батьком - відповідачем по справі. Оскільки таке рішення донька прийняла самостійно, то вона, позивач, не заперечувала, оскільки розуміла, що необхідно чинити так, як хоче дитина. Вона продовжує спілкуватись з донькою ОСОБА_7 , як по телефону так і безпосередньо, неодноразово їздила до неї в м. Красилів, а донька декілька разів приїздила до м. Львова у супроводі батька.

Відповідач ОСОБА_2 абсолютно байдуже відноситься до доньки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_6 . Незважаючи на те, що діти були вилучені з сім`ї та тимчасово влаштовані у «Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради та органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради було подано позов до суду щодо відібрання дітей від батьків з позбавленням батьківських прав та діти знаходились у цьому закладі з 21 листопада 2018 року по серпень 2020 року відповідач жодного разу не відвідав дітей у вказаному закладі та не ставив питання щодо забрання, принаймі, ОСОБА_8 з даного центру. Упродовж тривалого періоду часу відповідач жодним чином не цікавиться донькою та не приймає участі у її вихованні.

У липні-серпні ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікування у КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», де їй проводилось два оперативних втручання щодо хребта та проводили пункцію, оскільки була підозра на онкологічне захворювання. Вона, позивач, неодноразово телефонувала відповідачу та повідомляла про тяжкий стан здоров`я дитини, проте останній жодним чином на це не відреагував. Лишу один раз приїхав у м. Львів зі старшою донькою для виготовлення документів.

Відповідач ОСОБА_2 жодним чином не приймає участі у вихованні дітей, не підтримує їх матеріально та не цікавиться їхнім станом здоров`я.

Знаючи, що у доньки ОСОБА_8 діагностоване важке захворювання, він жодним чином не цікавиться її станом здоров`я та не приймає участі в лікуванні, не підтримує дитину ні матеріально, ні психологічно. На підставі діагностики та лікування ОСОБА_8 встановлено інвалідність.

З огляду на такі обставини, враховуючи положення ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року підготовче провадження в даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кісь О.Р. позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. в судовому засіданні пояснив, що до матеріалів справи долучено висновок органу опіки і піклування від 23 вересня 2022 року №260001-вих-76685 згідно якого Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 06 грудня 2022 року о 09.50.00 год., позивач ОСОБА_1 , її представник - адвокат Кісь О.Р. та представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. не з`явились та подали до суду відповідно заяву і клопотання, з яких убачається, що вони просять проводити подальший розгляд справи у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву до суду не подав та в підготовче і судові засідання жодного разу не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних в ній доказів та відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 06 грудня 2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Кісь О.Р. та представника Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргорода В.В., з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є колишнім подружжям, яке перебувало в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року.

Під час спільного проживання в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В червні 2012 року сторони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо.

У березні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та рішенням цього від 14 червня 2013 року у справі №466/1815/13-ц, яке сторонами не оскаржувалось і набрало законної сини, позов було задоволено.

Вказані вище обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні позивача ОСОБА_9 , її представника - адвоката Кісь О.Р. долученими до справи копіями свідоцтв про народження дітей, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2013 року у справі №466/1815/13-ц та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались.

З пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні убачається, що впродовж двох останніх років донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком - відповідачем по справі, таке рішення остання прийняла самостійно та проти цього позивач ОСОБА_1 не заперечує. Двоє інших дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають з нею, позивачем, та перебувають на її повному утриманні.

З пояснень позивача ОСОБА_1 також видно, що відповідач ОСОБА_2 жоднии чином не приймає участі в вихованні доньки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_6 , не підтримує їх матеріально, не цікавиться їхнім станом здоров`я, незважаючи на те, що донька ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікування у КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», де їй проводилось два оперативних втручання щодо хребта та проводили пункцію, оскільки була підозра на онкологічне захворювання. На підставі діагностики та лікування ОСОБА_8 встановлено інвалідність. З 21 листопада 2018 року по серпень 2020 року, коли діти були тимчасово влаштовані у «Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради, відповідач в цей період жодного разу їх не відвідав у вказаному закладі та не ставив питання щодо забрання з даного закладу.

З долученого до справи висновку органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23 вересня 2022 року №260001-вих-76685, який підтримав в судовому засіданні представник ОСОБА_10 , вбачається, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, яка орган опіки, вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З вищевказаного висновку органу опіки і піклування вбачається, що ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явився, про дату та час розгляду питання щодо доцільності позбавлення його батьківський прав був повідомлений належним чином та 02 вересня 2022 року надіслав письмове пояснення (вх. №З-М-56742-36-36 від 07.09.2022р.) щодо даного спору. Згідно даного пояснення не заперечує щодо позбавлення його батьківських відносно малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . мотивуючи тим, що ОСОБА_6 він не вважає своїм сином, а щодо ОСОБА_8 має сумніви, оскільки ще за час перебування у шлюбі ОСОБА_11 неодноразово йому зраджувала.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Положеннями п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За змістом ст. 165 цього Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

При розгляді справи судом встановлено, що 11 листопада 2022 року в справі №466/8990 Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2022 року.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності. суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 284 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 150, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави в розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, , адреса місцезнаходження: 79019, м. Львів, вул. Липинського, буд. 11.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя В. І. Кавацюк