Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2022 Справа №607/11976/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 30 серпня 2022 року надіслав до суду засобами поштового зв`язку позовну заяву до відповідача ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в сумі 105 600 доларів США за офіційним курсом Національного банку, встановленими для відповідної валюти на день платежу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 червня 2022 року до нього звернулась ОСОБА_3 та просила надати їй грошову позику у розмірі 96 000 доларів США. Оскільки позивач добре знав відповідача та мав зазначені грошові кошти, він позичив відповідачу 96 000 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 5 % місячних, строком на 2 місяці з моменту реальної передачі цієї суми (тобто до 01 серпня 2022 року). Ці ж самі умови зазначені у договорі позики, який був укладений між сторонами. Відповідач отримала грошові кошти у розмірі 96 000 доларів США, що підтверджується власноруч написаною нею розпискою про отримання цих грошових коштів. Однак, зобов`язання за договором відповідач не виконала, а вимогу позивача про повернення грошових коштів відповідач проігнорувала, грошові кошти не повернула, що і стало причиною звернення до суду з цим позовом. Заборгованість відповідача складає 105 600 доларів США розмір основного боргу 96 000 доларів США та відсотки 9600 доларів США, розрахунок яких наведений у позовній заяві: 96 000 х 5:100=4800; 4800 х 2=9600; 96 000 + 9600=105 600. Відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року (справа №450/1711/15-ц), розписка є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 105 600 доларів США за офіційним курсом Національного банку, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року зазначену позовну заяву залишено без руху, а 23 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25 жовтня 2022 року на 10 год. 30 хв., яке, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, відкладено на 29 листопада 2022 року на 10 год. 30 хв.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. На підтвердження обставин позовної заяви долучила до матеріалів справи оригінал розписки від 01 червня 2022 року.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти стягнення з неї на користь позивача заборгованості в розмірі 105 600 доларів США. Пояснила, що їй зрозумілі наслідки визнання позову, просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

01 червня 2022 року між ОСОБА_4 (позикодавець) та відповідачем ОСОБА_3 (позичальником) укладено договір позики №1 (далі Договір).

Відповідно до п.п. 1.1. Договору за даним договором позикодавець передає позичальникові позику на суму 96 000 доларів США, під 5 % місячних, а позивачльник зобов`язується повернути зазначену суму з процентами в обумовлений строк.

Підпунктом 2.1. Договору передбачено обов`язок позикодавця передати позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики.

Згідно з п.п. 2.2. Договору позика має бути повернута позикодавцеві шляхом переказу суми на його розрахунковий рахунок або наручно, але не пізніше 01 серпня 2022 року.

У пункті 3 Договору визначено відповідальність сторін за невиконання даного договору.

Відповідно до п.п. 6.3. Договору даний договір набуває чинності з моменту передачі позикодавцем суми позики, зазначеної п.п. 1.1.

Договір підписаний сторонами.

Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договори позики.

Наведене також підтверджується розпискою від 01 червня 2022 року, написаною та підписаною ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 отримала грошові кошти в розмірі 96 000 доларів США, під 5% місячних, вказану суму зобов`язалась повернути в доларах до 01 серпня 2022 року. До того ж, у ній зазначено, що її видано добровільно, без застосування будь-якого фізичного або психологічного тиску, і не містить фіктивного або удаваного правочину.

Позивач свої обов`язки за договором позики №1 від 01 червня 2022 року виконав належним чином, надавши відповідачу позику у розмірі 96 000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача від 01 червня 2022 року на суму 96 000 доларів США.

Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_3 не виконала своїх зобов`язань про повернення грошових коштів, про які йдеться в зазначеному вище договорі, позику не повернула.

Вказану обставину відповідач ОСОБА_3 визнала та не заперечувала проти задоволення позову.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений у зобов`язанні строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зокрема, як слідує з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц Велика Палата прийшла до висновку, що у разі отримання позики у іноземній валюті, позичальник зобов`язаний повернути суму грошових коштів (суму позики), в такій же валюті, в якій вона була надана (в тому числі і в іноземній).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, зазначений висновок, викладений у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, повинен бути врахований при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 105 600 доларів США, з яких: 96 000 доларів США сума грошової позики; 9 000 доларів США 5 % місячних, нараховані в період з 01 червня 2022 року по 01 серпня 2022 року.

Встановлено, що у договорі позики сторони обумовили, що позика надається під 5 % відсотків місячних.

Відтак, позивач має право на стягнення з відповідача зазначених сум.

Розмір відсотків за період з 01 червня 2022 року по 01 серпня 2022 року становить 9 000 доларів США: 96 000 доларів США х 5 %:100=4800, 4800 х 2 місяці=9600, 96 000 доларів США + 9 600 доларів США=105 600 доларів США.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про істотне порушення відповідачем прав позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував при укладенні договору позики.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_4 шляхом стягнення в її користь з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 01 червня 2022 року в розмірі 105 600 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення (1 долар США= 36,5686 грн.) становить 3 861 644,16 грн.

Також, у зв`язку з задоволенням позову та визнанням цього позову відповідачем у повному обсязі, відповідно до вимог статті 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України,з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_4 слід стягнути 6202,50 грн. судового збору, а 50% судового збору (6202,50 гривень), сплаченого ОСОБА_4 при поданні до суду позовної заяви, позивачу слід повернути з державного бюджету.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 141, 211, 263 265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики №1 від 01 червня 2022 року у розмірі 105 600 (сто п`ять тисяч шістсот) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку, встановленим станом на день ухвалення рішення становить 3 861 644,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 6202,50 гривень понесеного судового збору.

Повернути ОСОБА_4 6202,50 грн. сплаченого судового збору з державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

СуддяН. М. Сташків