Провадження 2-о/127/518/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою суду від 09.11.2022 дану заяву було залишено без руху та надано заявнику п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

21.11.2022 заявником було отримано вищевказане судове рішення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вищевказаного судового рішення 25.11.2022 від заявника надійшла заява, у якій заявник висловлює, зокрема, свою незгоду із ухвалою суду про залишення його заяви без руху, до якої додано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у новій редакції та її копії для заінтересованих осіб, а також заяву про звільнення від сплати судового збору.

Однак, недоліки зазначені в ухвалі суду від 09.11.2022, яка є обов`язковою для виконання, заявником в повному обсязі не усунуті.

Так, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник, зазначаючи який саме факт він просить встановити суд, мету його встановлення не зазначив.

В своїй ухвалі від 09.11.2022 суд звернув увагу заявника на те, що обґрунтування заяви і мета встановлення юридичного факту не є тотожними поняттями. Саме мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки.

Положеннями ч. 1 ст. 318 ЦПК України імперативно визначено обов`язковість зазначення в заяві мети встановлення факту.

На виконання вимог ухвали суду від 09.11.2022, заявник повторно подав заяву про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись, зокрема, на підстави, яким вже було надано оцінку судом в ухвалі від 09.11.2022. При цьому судом звернуто увагу, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, в заяві про звільнення від сплати судового збору та копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, наданої в якості доказу майнового стану заявника, яка не відповідає вимогам ст. 95 ЦПК України, РНОКПП заявника різні. Відповідно встановити, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків стосуються саме заявника, не вбачається можливим. Водночас, в ухвалі від 09.11.2022 суд вказав на необхідність надання заявником суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або ж подати суду клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, оформлене у відповідності до вимог ЦПК України, із наданням належних доказів в його обґрунтування.

В ухвалі від 09.11.2022 суд, зокрема, звернув увагу заявника на необхідність належного оформлення (із визначеними процесуальним законом відомостями) заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зокрема, із поданої заяви вбачається, що вона не містить підпису заявника під текстом заяви, а підпис розміщено у лівому верхньому куті перед її текстом, що не дає підстави суду вважати, що така заява підписана особою, яка її подала.

Відповідно до загальнодоступних словників української мови «підпис» - прізвище або ініціали, написані власноручно під текстом, малюнком, картиною і т. ін., як свідчення авторства або потвердження чого-небудь.

Отже, підпис особи, яка подає заяву, має бути розміщений під викладеним текстом цієї заяви як свідчення, підтвердження авторства такого тексту.

Відповідно, враховуючи положення ст.ст. 122-124 ЦПК України, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 28.11.2022.

Згідно з ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Невиконання процесуального закону, а також судового рішення є неприпустимим.

Постановивши 09.11.2022 ухвалу, суд здійснив необхідні процесуальні дії, спрямовані на ефективний доступ до правосуддя та забезпечення дотримання рівності прав учасників судового процесу.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до правосуддя не передбачає невиконання вимог закону та судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку, у відповідності до ст. 127 ЦПК України, заявником суду не подавалось.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати заяву неподаною та повертає її заявнику і додані до неї документи.

Судом звернуто увагу на те, що повернення заяви, оформленої з порушенням діючого законодавства, не є порушенням права на судовий захист, враховуючи те, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищезазначеного, керуючись ч. 4 ст. 12, п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ч. 3, ч. 5 - ч. 7 ст. 185, ст.ст. 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення повернути заявнику.

Копію заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити в суді.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: