печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Сестро-Животовській А.В.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1, ОСОБА_2 ), Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» (далі - відповідач-2, ПрАТ «Телерадіокомпанія «Люкс»), в якому, просить: визнати недостовірною та такою, що порушує його немайнові права на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_3 та ПрАТ «Телерадіокомпанія Люкс», яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_5 року на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 у відеоролику із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме: ОСОБА_4 : «ІНФОРМАЦІЯ_6»; зобов`язати відповідача-2 спростувати недостовірну та таку, що порушує його немайнові права на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію в той же спосіб, в який вона була розміщена ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 у відеоролику із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на тому ж веб-сайті, на тій же мові, в той же час, із зазначенням, що дана інформація є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_4 : «ІНФОРМАЦІЯ_7»; стягнути з відповідача-1 на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті https://24tv.ua, власником якого є ПрАТ «Телерадіокомпанія «Люкс» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано відеоролик із заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому журналісти посилаються на інтерв`ю з власником ТОВ «Виробниче об`єднання «Прилуцьке» ОСОБА_2 та в якому було поширено неправдиву, негативну інформацію щодо нього, таку, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, а саме (з 0:21 секунди до 0:40 секунди): ОСОБА_4 : «ІНФОРМАЦІЯ_7». Посилається на те, що внаслідок поширення відповідачами у відеоролику неправдивої, негативної інформації мало місце порушення його особистих немайнових прав на повагу до гідності і честі, ділової репутації, оскільки така інформація спотворила та принизила його з боку громадськості та суспільства, ця оцінка перестала бути об`єктивною, породила сумніви щодо дотримання ним моральних засад та правових норм. Вважає, що відповідач-1 фактично звинуватив його в незаконному заволодінні його бізнесом, при цьому не надаючи жодного належного, документального доказу озвучених тверджень. Вказує, що відповідач-1 не наводить конкретних фактів та доказів, які б свідчили про факт незаконного заволодіння його бізнесом, а інформація, поширена відповідачем-1, що була розповсюджена в мережі Інтернет, є безперечно неправдивою, вона не підтверджена і не може бути підтверджена офіційними доказами. Зазначає, що інформація, яка є предметом позовних вимог не містить в собі оціночних суджень, а є викладенням з боку ОСОБА_2 фактичних даних. Посилаючись на положення ст. ст. 21, 28, 32 Конституції України, ст. ст. 272, 275, 297, 299 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 48 Закону України «Про інформацію», позивач звернувся до суду вказаним з позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації, підготовче засідання у справі призначено на 25.11.2019 року.

15.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 - адвоката Нички Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що твердження ОСОБА_2 « ОСОБА_5 был на то время одним из ключевих лиц в стране по правохранительным органам, он возглавлял силовую структуру» має достовірний характер, оскільки з червня 2002 року до 2009 року ОСОБА_1 був першим заступником Голови - начальником управління податкової міліції ЛПА у Дніпропетровській області; з березня по грудень 2010 року - перший заступник начальника податкової міліції - начальник Головного управління податкової міліції ДПА України; з 25.12.2010 року призначений на посаду першого заступника Голови державної податкової служби України - начальника податкової міліції; з вересня 2012 року по вересень 2013 року очолював Координаційну раду керівників органів податкових (фінансових) розслідувань країн СНД. Зазначає, що твердження ОСОБА_2 : «ІНФОРМАЦІЯ_8».є оціночними, було вжито в контексті поширення інформації, яка була актуальною, адже тема власності великими підприємствами, яке має у власності багато продовольчих та людських ресурсів, є важливою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації; підготовче засідання у справі призначено на 25.05.2020 року.

25.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Сурника В.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача-1, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 17.09.2020 року.

17.09.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Чорного С.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача-1, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 20.01.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 17.05.2021 року.

20.01.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Рєки Є.І. надійшло клопотання без застосування електронного цифрового підпису про відкладення розгляду справи, яке було передано головуючому судді після підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 09.08.2021 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 10.11.2021 року.

09.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Рєки Є.І. надійшло клопотання з процесуальних питань.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2021 року клопотання з процесуальних питань, подане представником відповідача-1 - адвокатом Рєкою Є.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації повернуто представнику відповідача.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 31.01.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 04.04.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 08.11.2022 року.

08.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Чорного С.С. надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, в якій останній зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

В судове засідання 08.11.2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року на веб-сайті https://24tv.ua, власником якого є ПрАТ «Телерадіокомпанія «Люкс» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано відеоролик із заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому журналісти посилаються на інтерв`ю з власником ТОВ «Виробниче об`єднання «Прилуцьке» ОСОБА_6 та в якому було поширено неправдиву, негативну інформацію щодо нього, таку, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, а саме (з 0:21 секунди до 0:40 секунди):

ОСОБА_4 : «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 11.02.2019 року № 61/2019-Д-ЦК власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 є ПрАТ «Телерадіокомпанія «Люкс» (а. с. 14-26).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 3 Конституції України, статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його честі і гідності. Честь і гідність фізичної особи є недоторканними. У разі порушення цих прав фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі і гідності.

У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті https://24tv.ua, власником якого є ПрАТ «Телерадіокомпанія «Люкс» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опубліковано відеоролик із заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому журналісти посилаються на інтерв`ю з власником ТОВ «Виробниче об`єднання «Прилуцьке» ОСОБА_6 та в якому було поширено неправдиву, негативну інформацію щодо нього, таку, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, а саме (з 0:21 секунди до 0:40 секунди):

ОСОБА_4 : «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Зазначена обставина не заперечувалася відповідачами.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Тлумачення ст. 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Досліджувану інформацію, яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5 року на веб-сайті https://24tv.ua щодо ОСОБА_1 , а саме «ІНФОРМАЦІЯ_7», слід аналізувати, попередньо розділивши її на два окремих твердження.

Так, оспорювана інформація «ІНФОРМАЦІЯ_9» не може вважатися недостовірною та такою, що підлягає спростуванню, оскільки відомості, зазначені у ній, фактично інформують читача щодо професійної діяльності позивача.

У відзиві на позовну заяву представником ПрАТ «Телерадіокомпанія «Люкс» надано інформацію щодо трудової діяльності ОСОБА_1 , яка підтверджує факт, що з червня 2002 року до вересня 2013 року ОСОБА_1 займав керівні посади у податкових органах. Зазначена інформація не спростована позивачем під час розгляду справи.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Оскільки ОСОБА_1 є публічною особою, отже, межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Отже, оспорювана інформація щодо ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_10», ураховуючи, що він є публічною особою, є оціночними судженням та не може бути перевіреною на предмет її відповідності.

З урахуванням обставин справи та контексту всієї поширеної інформації щодо позивача, поширена інформація не містила безспірних тверджень про достовірні факти, а ґрунтувалася на інформації, що містила оціночні судження і стосувалася критики особи та дій позивача.

Отже, позивач не довів факт поширення про нього негативної та недостовірної інформації, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачами не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 23, 277, 299 Цивільного кодексу України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 200, 259, 263-265, 273, 352-355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Люкс» про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній.

Відповідач-1: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач-2: Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія «Люкс», площа Галицька, 15, м. Львів, 79008, .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 21.11.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко