Справа № 308/6769/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Легеза Я.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, за правилами окремого позовного провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Товт М.М., про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 10.08.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.08.2022.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Товт М.М., до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - заявниця ) згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є донькою ОСОБА_3 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказує адвокат, заявниця є інвалідом з дитинства та отримує мінімальний розмір пенсії, та у зв`язку зі смертю матері, яка була її годувальником, ОСОБА_1 19.01.2022 року звернулася до структурного підрозділу (відділ перерахунків пенсій № 1) ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо проведення перерахунку по переведенню з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, однак рішенням про відмову у перерахунку пенсії №56 від 12.05.2022 року (копія додається) заявниці було відмовлено у проведенні перерахунку по переведенню з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, оскільки за результатом розгляду документів, доданих до заяви: «виявлено розбіжності у прізвищі померлого годувальника, а саме у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.12.2021 року зазначено прізвище - ОСОБА_4 ; у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.12.2021 року зазначено прізвище - ОСОБА_4 ; у трудовій книжці зазначено прізвище - ОСОБА_5 ».

У заві вказано на те, що така розбіжність у написанні прізвищ виникла у зв`язку з зазначенням прізвища ім`я по-батькові матері заявниці в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Копашівської сільської ради Хустського району Закарпатської області 15.12.2021 року та свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області ПЗМУ МЮ 15.12.2021 року Українською мовою - " ОСОБА_3 ", а прізвища ім`я та по-батькові матері заявниці в трудовій книжці від 10.05.1977 року зазначені російською -- " ОСОБА_3 ".

При цьому у заяві вказано на те, що зазначена різність в написанні власного імені матері заявниці призводить до неможливості реалізації ОСОБА_1 свого права, передбаченого ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на перехід на пенсію по втраті годувальника, тому, заявник вимушений звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про те, що трудова книжка на ім`я " ОСОБА_3 " видана 10.05.1977 року фактично належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Адвокат зазначає, що встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб, у тому числі інтересів Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Також, заявниця не має іншої можливості врегулювати дане питання на досудовому рівні, оскільки «Завод изделий механической обработки г. Хуст» де вперше була оформлена згадана трудова книжка уже не існує.

Згідно заяви, встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, його метою є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

При обґрунтуванні заяви адвокат посилається на положення ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, ч.2 ст. 315, ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294,315, 316, 318, 319 ЦПК України, заявник просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка на ім`я " ОСОБА_3 " видана 10.05.1977 року фактично належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

29.06.2022 за підписом начальника Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли пояснення на заяву ОСОБА_1 , про встановлення юридичного факту. У поясненні вказано на те, що ОСОБА_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області з метою подачі заяви про призначення пенсії по втраті годувальника. Однак, у документах для призначення пенсії по втраті годувальника виявлені розбіжності наступного змісту.

Так, у поясненнях вказано на те, що у свідоцтві про народження серії № НОМЕР_3 , виданому 15.12.2021р. прізвище матері заявниці зазначено як « ОСОБА_4 ». У свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданому 15.12.2021р. прізвище матері заявниці зазначено як « ОСОБА_4 ». Разом з тим, у трудовій книжці, яка є одним з основних документів для призначення пенсії по втраті годувальника, прізвище матері заявниці зазначено як « ОСОБА_5 ».

Просять справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, розглянути у відсутності представника Пенсійного фонду, враховуючи подане письмове пояснення. Винесене рішення по даній справі направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4)

Заявник, її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи про встановлення факту,що має юридичне значення, повідомлялися належним чином. Разом із тим від представника ОСОБА_1 , адвоката Товт М.М., через канцелярію суду надійшла зава про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Проте згідно пояснення, яке надійшло на електронну адресу суду від 29.06.2022 року, справу просить розглядати за його відсутності. Заперечень або відзиву на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - заявниця ) згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є донькою ОСОБА_3 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця є інвалідом з дитинства та отримує мінімальний розмір пенсії, та у зв`язку зі смертю матері, яка була її годувальником, ОСОБА_1 19.01.2022 року звернулася до структурного підрозділу (відділ перерахунків пенсій № 1) ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо проведення перерахунку по переведенню з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, однак рішенням про відмову у перерахунку пенсії №56 від 12.05.2022 року, заявниці було відмовлено у проведенні перерахунку по переведенню з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, оскільки за результатом розгляду документів, доданих до заяви: «виявлено розбіжності у прізвищі померлого годувальника, а саме: у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.12.2021 року зазначено прізвище - ОСОБА_4 ; у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.12.2021 року зазначено прізвище - ОСОБА_4 ; у трудовій книжці зазначено прізвище - ОСОБА_5 ».

Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи : копією свідоцтва про народження заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки на ім`я « ОСОБА_3 », 1936 р.н., свідоцтва про шлюб укладеного між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 .

Окрім того, до матеріалів заяви також додано копію Рішення про відмову в перерахунку пенсії №56. У вказаному рішенні зазначено про наявність розбіжностей у написання прізвища померлої ОСОБА_3 , а саме що у свідоцтві про смерть вказаної особи та свідоцтві про народження заявника, прізвище її матері вказано як ОСОБА_4 , тоді як в трудовій книжці ОСОБА_5 .

Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні прізвища померлої матері заявниці в свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження заявника, із написанням її прізвища у правовстановлюючому документі, судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу ОСОБА_3 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у правовстановлюючому документі якої допущено орфографічну помилку в написанні її прізвища.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено у п. 1, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. ..

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, що допустило помилку на сьогодні не існує.

Встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, його метою є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, в даному випадку по втраті годувальника, та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню.

За урахуванням викладених обставин та беручи до уваги, що всі анкетні дані у наведених документах, крім вказаних розбіжностей співпадають, суд вважає, що вимоги заявниці слід задовольнити та встановити факт належності вищезазначених правовстановлюючих документів.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Товт М.М., про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка на ім`я " ОСОБА_3 " видана 10.05.1977 року фактично належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Заявник: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області 88008, м. Ужгород, т. Народна, 4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.