Справа № 302/319/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів:Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу адвоката Орбан Наталії Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 09 травня 2022 року (у складі судді Кривки В.П.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у березні 2022 р.

Після уточнення позовних вимог у березні 2022 р. (а.с.38-40) просила:

-стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів його доходів, але менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

-стягувати з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів, до досягнення неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

-вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 11.06.2020 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області. У сторін у шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, фактично шлюбні відносини між ними припинені і вона вважає, що подальше збереження сім`ї і спільне проживання стало неможливим. Відповідач не приймає участі у вихованні і не надає кошти на утримання малолітньої дитини, відтак із нього належить стягнути аліменти на утримання дитини.

Рішенням Міжгірського районного суду від 09 травня 2022 р. визнання позову відповідачем ОСОБА_1 у частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини прийнято.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх в 1/4 частині від заробітку (доходу) відповідача на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2022 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення їхньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судові витрати у виді судового збору в розмірі 992,40 грн. на користь держави.

Повернуто ОСОБА_2 сплачений судовий збір при подачі позову в сумі 992,40 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення у частині стягнення на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення донькою сторін трирічного віку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні цієї позовної вимоги. Доводить про порушення судом норм процесуального права. Указує, що сторона позивача поза межами строків звернулася не у спосіб, передбачений ЦПК України про збільшення позовних вимог, однак суд прийняв таку заяву та задовольнив її.

15.08.2022 р. адвокат Орбан Н.Л. в інтересах ОСОБА_1 подала до Закарпатського апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, однак колегія суддів не приймає таке до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, а строк на апеляційне оскарження сплив 29 червня 2022 р., оскільки представник відповідача отримав копію оскаржуваного судового рішення 30 травня 2022 р.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи це, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін, із таких мотивів.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував матеріальний стан відповідача, який не має постійного місця праці, однак має можливість забезпечувати утримання та потреби малолітньої дитини, згідний сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач. Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Письмовими матеріалами справи підтверджено, що в сторін по справі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачем і знаходиться на її утриманні, батьком дитини є відповідач.

Враховуючи матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач не заперечив уточнені позовні вимоги, суд дійшов висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на користь позивача на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно обґрунтованості та доведеності підстав для стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на її утримання. Єдиним доводом апеляційної скарги є те, що суд не мав підстав для прийняття заяви позивача про уточнення позовних вимог.

Із цього приводу колегія суддів зауважує таке.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 01.03.2022 р. звернулася до суду з позовом (а.с.2-4).

04.03.2022 р. у справі було відкрито провадження у справи та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.21).

Ухвалою судді Міжгірського районного суду від 09.03.2022 р. у відкритті провадження у частині розірвання шлюбу було відмовлено (а.с.22-23).

15.03.2022 р. відповідач подав відзив на позов (а.с.25-27).

23.03.2022 р. позивачем подано відповідь на відзив (а.с.34-37).

23.03.2022 р. позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.38-40).

У цій заяві вказано, що позивач, користуючись наданим їй правом і статтею 49 ЦПК України, вважає доцільним уточнити свої позовні вимоги шляхом збільшення позовних вимог у частині стягнення аліментів на своє утримання до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як видно з матеріалів справи, така розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.21), і заява позивача про збільшення позовних вимог була подана до початку першого судового засідання, тобто норми п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України дотриманні.

Згідно з ч.5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Копія заяви про збільшення позовних вимог надсилалася відповідачеві рекомендованим повідомленням 842), що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 23.03.2022 р., доданим до заяви про уточнення позовних вимог, тобто позивачем дотримано вимоги ч.5 ст. 49 ЦПК України.

Отже, належить констатувати, що суд першої інстанції прийняв до розгляду заяву про збільшення позовних вимог із дотриманням п.2 ч.2, ч.5 ст. 49 ЦПК України, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також у апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивач працює у школі викладачем англійської мови, однак жодних належних і допустимих доказів цього не надає.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Орбан Наталії Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Міжгірського районного суду від 09 травня 2022 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 12 грудня 2022 р.

Судді: