Справа №694/1426/20
провадження № 2/694/86/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), представник позивача Петренко Марія Геннадіївна , ( АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3091 від 10.06.2016 року, тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ), представник відповідача Павленко Сергій Іванович ( АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 53 від 11.10.1993 року, тел.. НОМЕР_4 ) про відшкодування шкоди, вчиненої внаслідок адміністративного правопорушення в порядку ст. 124 КУпАП,

встановила:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 25.03.2021 року розгляд справи було вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Петренко М.Г., будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, з різних причин, неодноразово, зокрема, 22.04.2021 року, 03.03.3022 року, 12.04.2022 року, 28.09.2022 року, 12.10.2022 року, 08.11.2022 року, не з`являлись в судове засідання, внаслідок чого розгляд справи відкладався.

17.11.2022 року представник позивача адвокат Петренко М.Г. приймала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції та їй було достовірно відомо про оголошення перерви до 01.12.2022 року, однак ні вона, ні позивач ОСОБА_1 , не з`явились в наступне засідання та не повідомили про причини своєї неявки. Після відкладення судового розгляду на 20.12.2022 року сторони також були повідомлені належним чином про день та час розгляду справи. В судове засідання 20.12.2022 року позивач та її представник не з`явились. Адвокат Петренко М.Г. подала клопотання про відкладення судового розгляду в зв`язку з терміновим відрядженням за кордон, однак жодних доказів на підтвердження цього не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнані поважними.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням ст. 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача в разі якщо він повідомив про причини неявки які судом визнані поважними (пункт 2 частини 2). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду незалежно від причин неявки.

Це пов`язано з дією у цивільному судочинстві принципу диспозитивності, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою п. 10 ч. 2 ст. 2 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивачі, які не з`являються в судове засідання, мають право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, суд, враховуючи, що позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, вважає за необхідне застосувати положення ст. 257 ЦПК України.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі у справі № 310/12817/13, згідно з якою Верховний Суд роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Суд зауважив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).

Крім того, представник відповідача адвокат Павленко С.І. подав до суду клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду та стягнення судових витрат. При цьому надав розрахунок затраченого часу по підготовці та веденню цивільної справи станом на 01.12.2022 року, квитанцію про оплату правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

В п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

20.12.2022 року представником відповідача адвокатом Павленком С.І. подано клопотання з приєднаними доказами на підтвердження витрат понесених відповідачем на правничу допомогу. Згідно договору від 16.02.2021 року про представництво в цивільному процесі (надання правничої допомоги), додаткової угоди від 16.02.2021 року про виплату гонорару представнику та розрахунку затраченого часу по підготовці та веденню цивільної справи станом на 01.12.2022 року, адвокат Павленко С.І. надав, а відповідач ОСОБА_3 отримав послуги у виді правової допомоги та оплатив їх. Повноваження адвоката підтверджені свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером про надання правничої допомоги та договором. Оплата послуг адвоката підтверджується квитанцією № 6 від 16.02.2021 року на суму 5000 грн. та квитанцією № 10 від 28.09.2022 року на суму 4000 грн.

Враховуючи, що позовна заява залишена судом без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача, відповідач має право на компенсацію понесених ним витрат. Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судові витрати у сумі 9000 грн., які останній сплатив адвокату Павленку С.І.

Керуючись ст.ст. 2, 137, 142, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, вчиненої внаслідок адміністративного правопорушення в порядку ст. 124 КУпАП - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 9000 грн. (дев`ять тисяч гривень).

Роз`яснити позивачу про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду. У разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарга подаються учасниками справи до або через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Д.І.Сакун