Справа № 453/1231/20
№ провадження 2/453/14/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Державний ощадний банк України, ПАТ Державний ощадний банк України філії Запорізьке обласне управління, ПАТ Державний ощадний банк України Сколівського відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на спадкування права на вклади у банку в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

02 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою, яку 01 лютого 2021 року уточнила (вх. №524 від 01 лютого 2021 року) до ПАТ Державний ощадний банк України, ПАТ Державний ощадний банк України, філії Запорізьке обласне управління, ПАТ Державний ощадний банк України, Сколівського відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління, про визнання права власності на спадкування права на вклади у банку в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який проживав у житловому будинку, АДРЕСА_1 . Ще за життя ОСОБА_2 склав в її користь заповіт, посвідчений секретарем виконкомуВерхньосиньовидненської селищної ради Мельник С.Б. від 05 серпня 2009 року. Після смерті батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося. Спадщину позивач прийняла згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23 березня 2012 року. Зазначила, що перебуваючи в Сколівському районному центрі зайнятості у жовтні 2016 року дізналася про спадщину, зокрема на грошові вклади на двох рахунках її покійного батька в ПАТ «Ощадбанк» філія Запорізьке обласне управління. На підтвердження даного факту позивач отримала в Сколівському РЦЗ лист з роздруківкою від 09 листопада 2016 року №725 з ознаками ПФУ ВПО -94. Дана роздруківка походить із Пенсійного фонду в Сколівському районі. Однак працівники ПФУ у Сколівському районі не повідомили її про наявність грошових вкладів на ім`я її покійного батька в ОСОБА_3 . На її неодноразові запити надавали недостовірну, неповну інформацію, яка не відповідала запитуваній інформації про грошові вклади її батька. Додатково пояснила, що її покійний батько був вивезений у 12-річному віці на примусові роботи в Німеччину, де працював з 1941 -1945 р.р. у господаря, в промисловому секторі, на військовому заводі та копав окопи. Після визволення радянськими військами був вивезений на роботу на Донбас та в трудові табори СРСР. Батько мав статус внутрішньо-переміщеної особи. За життя йому було недоплачено компенсійні виплати, надані ОСОБА_4 , зокрема за роботу в 12-річному віці в промисловості за викопування окопів. З відповідними запитами позивач неодноразово зверталася до Запорізьського обласного управління №1007, Львівського обласного управління та Сколівського відділення 10013/0179 Державного ощадного банку України, проте отримувала постійні відписки і відмови з недостовірною інформацією. Відтак, відповідачами у справі було порушено норми матеріального права, її конституційні права та законні інтереси, позбавлено права на отримання коштів з Німечинни, як спадкового майна, та завдано моральної шкоди здоров`ю інваліда, заподіяно стресові ситуації внаслідок їх протиправних дій. Тому, у зв`язку з вищенаведеним, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

31 грудня 2020 року(вх.№6495) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача АТ «Ощадбанк» - Комаровського С.З. згідно з яким відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, визначивши відповідача - АТ «Ощадбанк», однак «Ощадбанк» є неналежним відповідачем в даній справі, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у їх відсутності територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.» З огляду на це, представник відповідача вважає, що банківська установа взагалі не є відповідачем щодо будь-яких спорів стосовно спадкового майна та прав на нього незалежно від того, з чого воно складається. Додатково зазначив, що банківська установа в даному випадку не має жодних прав спадкувати грошові кошти померлого батька та не являється їх власником, а лише виконує розпорядження власника рахунку щодо грошових коштів і не може бути стороною цивільних правовідносин у справах про спадкування.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Фізична особа має право зробити відповідне розпорядження банку щодо коштів, що їй належать, на випадок своєї смерті. На розпорядженні клієнта, яке складається у формі окремого документа або є додатком до договору, має бути зазначена дата його складання. Розпорядження засвідчується підписом уповноваженого працівника банку і зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку. Банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника поточного/вкладного (депозитного) рахунку на підставі документів, визначених законодавством України. АТ «Ощадбанк» звертає увагу, що в банку відсутні розпорядження ОСОБА_2 щодо належних йому коштів на випадок його смерті, відсутній також перелік осіб із зазначенням ОСОБА_1 , які мають право розпоряджатися належними йому коштами. АТ «Ощадбанк» неодноразово надавав ОСОБА_1 письмові відповіді, в яких повідомляли, що запитувана нею інформація містить банківську таємницю, процедура розкриття якої викладена в ст. 62 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» зокрема в спосіб надання державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій довідок по відповідних рахунках особи. В позовній заяві позивач ставить вимогу зобов`язати АТ «Ощадбанк» розкрити банківську таємницю та надати довідки про рахунки покійного батька та про компенсаційні виплати з Федеративної Республіки Німеччини. Вказані вимоги не можуть бути задоволені, оскільки вичерпне коло суб`єктів, які мають право звертатися з вимогами розкривати банківську таємницю є визначені в Законі України «Про банки та банківську діяльність» до яких спадкоємці за законом або за заповітом не відносяться. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не належить до кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, тому для розкриття банківської таємниці відносно рахунків ОСОБА_2 в Банку відсутні підстави та відповідні повноваження.

06 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив (вх.№71) на позовну заяву відповідачу АТ «Ощадбанк» в якому просить відхилити відзив на позовну заяву, не брати його до уваги при винесенні рішення та дослідженні доказів, оскільки такий є необгрунтованим, незаконним, порушує її права, є безпідставним і протиправним. АТ «Ощадбанк» при живих спадкоємцях намагається незаконними методами зробити її спадщину відумерлою і списати її на територіальну громаду без рішення суду, без врахування факту, що спадкоємець за заповітом не була повідомлена про грошові вклади батька жодним чином, а дізнавшись зразу ж звернулась до відповідних органів держави, та шахрая нотаріуса, який перебуває у шахрайській змові з АТ «Ощадбанк» з метою невидачі законної спадщини спадкоємцям померлого, з метою застосування негативних відписок, які не відповідають дійсності. Відтак відповідач не може вказувати їй, який спосіб захисту обирати, оскільки вона має право на справедливий суд згідно Конституції України.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (Курницької В.Я.) від 09 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків,

23 жовтня 2020 року позивачем вказані в ухвалі від 09 жовтня 2020 року недоліки усунуто.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (Курницької В.Я.) від 27 листопада 2020 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 24 березня 2021 року за (вх.№1604) на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід (самовідвід) судді Сколівського районного суду Львівської області Курницькій В.Я.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (Курницької В.Я.) від 24 березня 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Курницької В.Я.- задоволено.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сколівського районного суду Львівської області від 30 березня 2021 року справа передана для розгляду судді Ясінському Ю.Є.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2021 року закрито провадження в частині вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зобов`язання надати інформацію відносно ознаки ВПО-94 згідно даних роздруківки за ознаками ПФУ ВПО-94 Запорізьке обласне управління та листа від 09.11.2016 року №725. Визнати дії відповідача незаконними . Відшкодування моральної шкоди покласти на розсуд суду. 2. Зобов`язати Сколівську районну філію Львівського обласного центру надати повну інформацію про ознаки ВПО-94 згідно даних роздруківки за ознаками ПФУ ВПО-94 Запорізьке обласне управління та листа від 09.11.2016 року №725, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 01 червня 2021 року у заяві позивача ОСОБА_1 про відвід судді - відмовлено.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (Брони А.Л.) від 05 липня 2021 року у заяві позивача ОСОБА_1 про відвід судді - відмовлено.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (Ясінського Ю.Є.) від 13 липня 2021 року у заяві позивача ОСОБА_1 про відвід (самовідвід) судді - відмовлено.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 16 листопада 2021 року.

03 березня 2022 року за (вх.№1043) на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід (самовідвід) судді Сколівського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (Ясінського Ю.Є.) від 03 березня 2022 року у заяві позивача ОСОБА_1 про відвід (самовідвід) судді - відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та відповідях на відзив. Додатково зазначила, що їй відомо про наявність коштів ОСОБА_2 на спеціальному компенсаційному рахунку у сумі 3344, 05 грн. однак вона відмовляється на даний час від успадкування цих коштів.

Представник відповідача АТ «Ощадбанк», який такоє є представником структурних підрозділів, а саме ПАТ «Державний ощадний банк України» - Запоріжське обласне управління та ПАТ «Державний ощадний банк України» - Сколівське відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління - Комаровський С.З. у судове засідання не з`явився, однак 12 листопада 2021 року надіслав на адресу суду заяву (вх.№6257) про розгляд справи без його участі. При розгляді справи просить врахувати правову позицію Банку, викладену у відзиві на позовну заяву та відмовити в позові повністю.

Представник третьої особи Сколівскої державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, 17 травня 2022 року завідувач Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області надіслав заяву (вх.№ 1990) в якій просить справу розглядати без їх участі. При розгляді справи покладається на розсуд суду.

На підставі п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача суд встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 28 березня 1997 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько вказаний ОСОБА_2 , в графі матір- ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який проживав у житловому будинку, АДРЕСА_1 .

Ще за життя ОСОБА_2 склав в користь позивача заповіт, посвідчений секретарем виконкомуВерхньосиньовидненської селищної ради Мельник С.Б. від 05 серпня 2009 року. Після смерті батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося. Спадщину позивач прийняла згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23 березня 2012 року.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 посилається на те, щоперебуваючи в Сколівському районному центрі зайнятості у жовтні 2016 року дізналася про спадщину, зокрема на грошові вклади на двох рахунках її покійного батька в ПАТ «Ощадбанк» філія Запорізьке обласне управління. На підтвердження даного факту позивач отримала в Сколівському РЦЗ лист з роздруківкою від 09 листопада 2016 року №725 з ознаками ПФУ ВПО -94. Дана роздруківка походить із Пенсійного фонду в Сколівському районі. Однак працівники ПФУ у Сколівському районі не повідомили її про наявність грошових вкладів на ім`я її покійного батька в Запорізькому Ощадбанку. На її неодноразові запити надавали недостовірну, неповну інформацію, яка не відповідала запитуваній інформації про грошові вклади її батька.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2 та заведена спадкова справа №48/2017, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №46734804. ОСОБА_1 звернулася в Сколівську ДНК Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме: грошові вклади з відповідними процентами та компенсаціями, залишків коштів на депозитах, які знаходяться в філії Запорізьське обласне управління ПАТ «Ощадбанк».

13 лютого 2017 року Сколівською ДНК Львівської області за вих. №100/01-16 та №101/01-16 були направлені запити в ПАТ «Ощадбанк» м. Києва та в ЗОУ АТ «Ощадбанк» м. Запоріжжя щодо надання інформації про наявність залишків коштів на депозитах у вищевказаних банках.

23 березня 2017 року надійшла відповідь з ПАТ «Ощадбанк» м. Києва про наявність коштів на спеціальному компенсаційному рахунку КВ №2890 (сума залишків коштів становить 3344, 05 грн).

28 березня 2017 року, за вих. №107.17/4-406 /722 від 14 березня 2017 року, надійшла відповідь з філії Запорізьського обласного управління АТ «Ощадбанк» про відсутність рахунків на ім`я померлого ОСОБА_2

18 червня 2018 року за вих. №504/02-31/229 нотаріусом Сколівської ДНК Львівської області було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на рухоме майно у зв`язку з відсутністю рахунків на ім`я померлого ОСОБА_2 .

Як вбачається з відповіді заступника начальника Державного Ощадного Банку України Філії Запорізьке Обласне Управління Халтобіна О.Л. №107.22-14/903 від 19 жовтня 2018 року в установах банку Запорізької області відсутня інформація про наявність вкладів на ім`я ОСОБА_2 .

Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_1 обгрунтовує належність їй в порядку спадкування за заповітом коштів, які розміщеніна рахунках АТ «Ощадбанк» та належали її батьку ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1,2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження

ним.

Відповідно до п.п. 9, 91, 92, 93 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 (надалі - Інструкція), клієнт подає/надсилає до банку під час відкриття поточного рахунку перелік осіб, які мають право розпоряджатися рахунком і підписувати розрахункові документи.

Перелік складається клієнтом у довільній формі або у формі, визначеній банком, та має містити такі обов`язкові реквізити: прізвище, ім`я, по батькові розпорядника рахунку та його підпис. Кількість розпорядників рахунку в переліку не помежується.

Розпорядження рахунками фізичних осіб здійснюється за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності, засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України. - іншими уповноваженими на це особами.

Під час здійснення операцій за рахунками фізичних осіб використовується зразок підпису власника рахунку довіреної особи, зазначений у договорі банківського рахунку довіреності або в іншому документі, визначеному внутрішніми положеннями банку.

Фізична особа має право зробити відповідне розпорядження банку щодо коштів що їй належать, на випадок своєї смерті. На розпорядженні клієнта, яке складаеться у формі окремого документа або є додатком до договору, має бути зазначена дата його складання. Розпорядження засвідчується підписом уповноваженого працівника банку і зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку.

Банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника поточного /вкладного (депозитного) рахунку на підставі документів, визначених законодавством України.Розпорядження рахунком фізичної особи та здійснення за ним операцій здійснюється нею особисто або особами, зазначеними нею в переліку, повноваження яких посвідчені в довіреності. При цьому клієнт вправі зробити відровідне розпорядження банку щодо належних їй коштів на випадок смерті, а виплата вкладу спадкоємцю власника рахунку здійснюється банком на підставі документів, визначених законодавством України.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що в Банку відсутні розпорядження ОСОБА_2 щодо належних йому коштів на випадок смерті, відсутній також перелік осіб із зазначенням ОСОБА_1 , які мають право розпоряджатися належними йому коштами.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Таким чином, спадкоємці оформляють свої спадкові права в спосіб вчинення нотаріальних дій нотаріусами шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом. Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано до Банку свідоцтва про право на спадщину за заповітом банківських вкладів, які належать ОСОБА_2 .

У відповідності до п.3 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» однією з нотаріальних дій, які вчинять нотаріуси є видача свідоцтва про право на спадщину. Нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (ч.1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат»).

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Ощадбанк» неодноразово надавав ОСОБА_1 письмові відповіді, в яких повідомляли, що запитувана нею інформація містить банківську таємницю, процедура розкриття якої викладена в ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», зокрема в спосіб надання державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчиненнянотаріальних дій довідок по відповідних рахунках особи.

Крім того, ст. 392 ЦК України, як спосіб захисту права власності, передбачено право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вказаної статті належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема грошові вклади.

АТ «Ощадбанк» не оспорює та не вчиняє дій спрямованих на невизнання належних позивачу прав власності, а також жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає позивачу отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси позивача.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позов про визнання права на спадщину може бути поданий у випадку відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Проте правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат, які буде покладено на відповідачів.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає в якості відповідачів у даній справі ПАТ Державний ощадний банк України, ПАТ Державний ощадний банк України філії Запорізьке обласне управління, ПАТ Державний ощадний банк України Сколівського відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовною заявою, тому що банківська установа не має жодних прав щодо спадкування грошових коштів на рахунках померлого, не є власником грошових коштів вкладника, а лише виконує розпорядження власника рахунку щодо грошових коштів і не може бути стороною цивільних правовідносин у справах про спадкування, а тому ПАТ Державний ощадний банк України, ПАТ Державний ощадний банк України філії Запорізьке обласне управління, ПАТ Державний ощадний банк України Сколівського відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління, є у цій справі неналежними відповідачами.

Згідно з ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У ч.2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ Державний ощадний банк України, ПАТ Державний ощадний банк України філії Запорізьке обласне управління, ПАТ Державний ощадний банк України Сколівського відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на спадкування права на вклади у банку в порядку спадкування за заповітом відмовити за вищенаведених обставин.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 95, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ Державний ощадний банк України, ПАТ Державний ощадний банк України філії Запорізьке обласне управління, ПАТ Державний ощадний банк України Сколівського відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління про визнання права власності на спадкування права на вклади у банку в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: ПАТ «Державний ощадний банк України» - Львівська філія (місце знаходження: м. Львів, вул. С. Стрільців,9).

Відповідач 2: ПАТ «Державний ощадний банк України» - Запоріжське обласне управління (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48).

Відповідач 3:ПАТ «Державний ощадний банк України» - Сколівське відділення 10013/0179 філії- Львівського обласного управління (місце знаходження: м. Сколе, вул. Гоголя, 2, Стрийського району Львівської області).

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2022 року.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області