Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

08.08.2022 (вхідна дата) представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Балагурак В.В. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.05.2011, а також судові витрати.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 24.05.2011, згідно з якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого згодом було збільшено до 10000 грн. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між неим і Банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день його смерті заборгованість за кредитним договором 5626, 85 грн., яка складається з наступного: 5626, 85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Вказує, що 26.08.2021 позивач направив спадкоємцю померлому відповідачу ОСОБА_1 , яким позивач зазначає осіб, що проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як такий за ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом з померлим і за відомостями державного нотаріуса не заявляв про відмову від спадщини. Однак останній не відреагував на лист-претензію позивача, ніяких дій щодо погашення заборгованості за кредитом відповідач не вчинив в порушення вимог ст. 1282 ЦК України.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик на вебпорталі Судова влада України, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

З анкети-заяви № б/н від 24.05.2011 видно, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав вказану заяву з метою отримання банківських послуг. ОСОБА_2 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, підписавши вказану анкету-заяву.

Позивач зазначає, що підписавши вказану анкету-заяву, між сторонами було укладено Договір про надання банківських послуг. На підстав якого ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом було збільшено до 10000 грн. (19.04.2017). Вказане підтверджується довідкою про надання відповідних карток з кінцевою датою дії картки та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 по договору №б/н.

До кредитного договору позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; наказ про внесення змін в договірну базу тощо.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Банк надіслав до Першої Ужгородської ДНК претензію-кредитора за вхідною датою 02.08.2021 з вимогою зокрема щодо включення вимоги кредитора в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.

Листом нотаріуса, адресованому банку, від 06.09.2021 інформовано банк про заведення спадкової справи №227/2021.

З копії паспортного документа померлого ОСОБА_2 видно, що зареєстроване місце проживання такого значилося за адресою АДРЕСА_1 .

З копії паспортного документа відповідача видно, що зареєстроване місце проживання такого значиться за адресою АДРЕСА_1 . Означене також підтверджується довідкою з відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, наданою на запит суду.

28.09.2021 відповідачу, як спадкоємцю прав та обов`зків померлого, 28.09.2021 банк адресував лист-претензію, в якій просив погасити заборгованість ОСОБА_2 перед банком, однак вказаний лист був залишений відповідачем без належного реагування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї

Згідно зі ч. 1 ст. 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З огляду на те, що на день смерті позичальника ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за твердженням позивача відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, а відтак в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наявність заборгованості померлого ОСОБА_2 за кредитним договором №б/н від 24.05.2011 стверджується розрахунком заборгованості, а також випискою про рух коштів.

Аналіз наданих позивачем доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що банк виконав прийняті на себе зобов`язання у повному обсязі, надав позичальнику ОСОБА_2 кредитну картку з можливим кредитним лімітом у визначеному сторонами розмірі відповідно до умов кредитного договору № б/н від 24.05.2011, однак ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, що стверджується вищеописаним розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований.

У відповідності до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що позивачем надано докази порушення та невиконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за договором №б/н від 24.05.2011, приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець за ч. 3 ст. 1286 ЦК України, не задовольнив претензії позивача як кредитора в порядку статті 1282 ЦК України, не спростував наявну заборгованості померлого перед позивачем як банком, а тому суд приходить до переконання, що даний позов підлягає до задоволення в обсязі заявлених позовним вимог - стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 5626, 85 грн., розраховану за твердженням позивача станом на дату смерті позичальника.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, який 2481 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 (спадкоємця померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», код за , що знаходиться в м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.05.2011 в сумі 5626 /п`ять тисяч шістсот двадцять шість/ гривень 85 копійок (заборгованість за простроченим тілом кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», код за , що знаходиться в м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д суму сплаченого позивачем судового збору 2481 /дві тисячі чотириста вісімдесят одну/ гривню.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов