Справа № 369/8427/21
Провадження № 2/369/1515/22
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/8427/21 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 26 001,90 грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5-01 від 13.08.2018 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

У відповідності до умов вищевказаного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

22.07.2020 близько 14 годин 50 хвилин, по вул. Пушкіна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинський район Київська область, мала місце ДТП за участю ОСОБА_2 на велосипеді та транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що підтверджується постановами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 по справі № 369/10473/20.

Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 року по справі № 369/10473/20, 22.07.2020 близько 14 годин 50 хвилин, по вул. Пушкіна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинський район Київська область, неповнолітній Відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на велосипеді допустив зіткнення з транспортним засобом «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що свідчить про неналежне виконання матір`ю Відповідача 2 своїх батьківських зобов`язань, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання Відповідач 2 з`явилася, пояснила, що син їхав на велосипеді до стоматолога, за повороту виїхав автомобіль та зіткнувся із сином.

Винність Відповідача 2 підтверджується протоколом серії АПР18 № 203655 про адміністративне правопорушення від 11.08.2020 року та іншими матеріалами справи.

Суд закрив провадження по справі у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Проте на переконання позивача, незважаючи на закриття провадження по справі у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності щодо неналежного виконання матір`ю своїх батьківських зобов`язань за ч. 1 ст. 184 КУпАП, факт зіткнення неповнолітнього ОСОБА_2 на велосипеді з автомобілем «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з матеріальними збитками судом встановлений.

Потерпіла особа ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» від вищезазначеної ДТП із заявою про виплату страхового відшкодування.

Співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» 22.07.2020 було здійснено огляд пошкоджених автомобілів та складено акти огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень.

Згідно рахунку № ЕС000066841 від 22.07.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » склала 27 801,90 грн.

Факт ДТП 22.07.2020 року визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховими актами № 2043066-1 від 30.07.2020 року.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 5-01 від 13.08.2018 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілих осіб у розмірі 26 001,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про оплату страхового відшкодування № 20692 від 30.07.2020 року.

Згідно страхового акту № 2043066-1 від 30.07.2020 року, сума страхового відшкодування в розмірі 26 001,90 грн. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - ТОВ «ЕДЕМ-АВТО».

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 26 001,90 грн.

Позивач вказує, що право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 30.07.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну Відповідачем-1 внаслідок ДТП 22.07.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 26 001,90 грн.

16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено договір № 16.11.2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5-01 від 13.08.2018 року.

Враховуючи вищевикладене представник позивача просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача збитки в порядку регресу в розмірі 26 001,90 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатовим Д.Д. від 23.06.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлено сторони.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 520 від 06.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/8427/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. від 07.10.2021 року постановлено справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу - прийняти до свого провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися.

Відповідач 2 ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву у якій вказала, що проти задоволення позовних вимог заперечує.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши позовну заяву та матеріали справи, з`ясувавши усі обставини справи, суддя встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.08.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5-01, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортному засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », хоча в позовній заяві позивач вказував, що договір добровільного страхування був укладений між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 .

16.12.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП « ОСОБА_1 » (новий кредитор) укладено Договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Полісом) № 5-01 від 13.08.2018 року.

22.07.2020 близько 14 годин 50 хвилин, по вул. Пушкіна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинський район Київська область, мала місце ДТП за участю ОСОБА_2 на велосипеді та транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - під керуванням ОСОБА_5 .

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 року по справі № 369/10473/20 провадження закрито у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Доказів оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2020 року по справі № 369/10473/20 позивачем не надано.

Водієм автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 до ПрАТ «СК «ВУСО» було подано Заяву про відшкодування збитку, заподіяного внаслідок ДТП та в подальшому складено протокол огляду транспортного засобу «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Згідно рахунку № НОМЕР_2 від 22.07.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » склала 27 801,90 грн.

Факт ДТП 22.07.2020 року визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховими актами № 2043066-1 від 30.07.2020 року.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 5-01 від 13.08.2018 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілих осіб у розмірі 26 001,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про оплату страхового відшкодування № 20692 від 30.07.2020 року.

Згідно страхового акту № 2043066-1 від 30.07.2020 року, сума страхового відшкодування в розмірі 26 001,90 грн. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля «HUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - ТОВ «ЕДЕМ-АВТО».

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 27.11.2020 року було направлено Акт (Вимогу) №2043066-1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Водночас суд зауважує, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участі автомобіля та велосипеда, проте велосипед не вважається джерелом підвищеної небезпеки, оскільки даний транспортний засіб не має двигуна, а рухається внаслідок дії мускульної сили людини, яка знаходиться на ньому, отже його експлуатація є повністю контрольованою.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі № 350/1425/17.

Враховуючи вищевикладене, зіткнення автомобіля з велосипедом у даній справі не може бути кваліфіковано як взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, а відтак посилання позивача на норми ч. 2 ст. 1187 ЦК України, на обґрунтування своїх позовних вимог є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є у тому числі завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, а тому позов не підлягає задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що позивачем до позовної заяви додано документи викладені іноземною мовою - «Акт выезда на место события от 22.07.2020» та «Расчёт суммы страхового возмещения», без відповідного перекладу, досліджуючи які, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та ч. 1 ст. 9 ЦПК України судочинство, в тому числі цивільне, і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом (ч. 7 ст. 7 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»).

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 826/24325/15 та від 10 травня 2018 року у справі № 823/2164/17, що у порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За відсутності перекладу наданого позивачем документа, на українську мову, яка є державною мовою, суд не має можливості встановити зазначену в ньому інформацію та не бере такий до уваги як доказ у справі. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 133, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Найменування сторін:

Позивач: фізична особа-підприємиць ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В. Янченко