Справа № 202/6339/21
Провадження № 2/202/611/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . На момент смерті матері він проживав разом з нею за зазначеною адресою. Зазначає, що він звернувся із заявою до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина ОСОБА_2 , однак останній свідоцтво про право на спадщину не отримав, у зв`язку із чим ним подано заяву про відкликання заяви про відмову від спадщини за законом. Постановою державного нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав , у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 01.03.2012.

13.06.2012 ОСОБА_1 подано заяву про відмову від права на прийняття спадщини на користь онука померлої - ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 13.06.2012 звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак станом на сьогоднішній день свідоцтво про право на спадщину не отримав.

20.06.2021 року ОСОБА_1 подано заяву про відкликання раніше поданої заяви про відмову від права на прийняття спадщини, про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (частини п`ята-шоста статті 1273 ЦК України).

Статтею 1274 ЦК України урегульовано право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи: спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Якщо заповідач підпризначив спадкоємця, особа, на ім`я якої складений заповіт, може відмовитися від спадщини лише на користь особи, яка є підпризначеним спадкоємцем. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну (частина перша статті 1275 ЦК України).

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (частина друга статті 1275 ЦК України).

Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця (частина третя статті 1275 ЦК України).

Якщо на спадкоємця за заповітом, який відмовився від прийняття спадщини, було покладено заповідальний відказ, обов`язок за заповідальним відказом переходить до інших спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину, і розподіляється між ними порівну (частина четверта статті 1275 ЦК України).

Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом (частина п`ята статті 1275 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (крім випадків, встановлених цим Кодексом).

У тексті заяви ОСОБА_1 від 13.06.2012 про відмову від права на прийняття спадщини вказано, що заявнику відомо, що вона має право протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця відкликати цю заяву, а також їй роз`яснено нотаріусом зміст статей 225, 229-231, 233, 1268, 1269, 1273 ЦК України.

Отже, з урахуванням приписів статті 1273 ЦК України та наданих нотаріусом роз`яснень, позивач мав звернутися до нотаріуса із заявою про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини до 23.08.2012, що ним здійснено не було.

Статус спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, не є тотожним статусу спадкоємця, який відмовився від прийняття спадщини на підставі статей 1273-1275 ЦК України.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.В. Бєсєда