Справа № 182/2839/22
Провадження № 2/0182/2076/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.11.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна та визнання права власності.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

На підставі договору купівлі-продажу від 23.09.1992 року, у колгоспу «Україна» вона придбала 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано КІІ «НМБТІ» 27.12.2001 року. В іншій частині будинку проживав та проживає на теперішній час відповідач ОСОБА_2 з сім`єю. Частини будинку повністю ізольовані одна від одної, мають окремі входи, окремі двори, окремі надвірні будівлі. Об`єднує їх лише спільна стіна житлового будинку. Тобто, фактично будинки є окремо визначеним нерухомим майном. Крім того, при реєстрації її місця проживання у належному будинку, відповідно до даних погосподарської книги, її було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Присвоєння належній їй частині будинку окремої адреси: АДРЕСА_2 підтверджується довідкою виконавчого комітету Першотравенської сільської ради № 566 від 12.11.2021 року. Вона була впевнена, що у власності відповідача знаходиться також 1/2 частина будинку АДРЕСА_3 та запропонувала відповідачеві укласти договір поділу належного їм нерухомого майна, щоб привести правовстановлюючі документи на нерухоме майно у відповідність фактичним обставинам. Але, як виявилося, відповідач ОСОБА_2 придбав за договором від 25 грудня 1991 року у розстрочку будинок по АДРЕСА_4 як окремо визначене майно. Після повної сплати вартості буднику між ним та колгоспом «Україна» 01 вересня 1993 року було укладено договір купівлі-продажу будинку, але своє право власності у КП «Нікопольське МБТІ» ОСОБА_2 не зареєстрував. Саме тому, відповідно до довідки КП «Нікопольське МБТІ» № 310 від 16.07.2021 року, станом на 31.12.2012 року, право на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано за колгоспом «Україна». У 2020 році ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_4 в цілому у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Інформація з ДРПНМ від 20.12.2021 року. При цьому, до Державного реєстру помилково внесена інформація про площу будинку та надвірні будівлі по АДРЕСА_1 , включаючи належне їй нерухоме майно. Таким чином, при відчудженні майна у 1993 році колгосп «Україна» здійснив фактичний поділ майна та продав відповідачеві ОСОБА_2 будинок вцілому з окремою адресою: АДРЕСА_4 . У той же час, відповідно до договору купівлі - продажу від 23.09.1992 року, за нею зареєстровано право на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично ця частина будинку є відокремленою у ціле та має адресу: АДРЕСА_2 . Відповідно до технічного паспорту будинку та довідки КП «Нікопольське МИТІ» № 615 від 03.12.2021 року, площа належного їй житлового будинку з надвірними будівлями складається з: житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 106.2 кв.м., житловою площею 61.9 кв.м; підвалу (літ.«Д»); вбиральні (літ.«Ж»); споруджень № 1, 2, частково 5, І; сарай (літ.«Л»), збудований самочинно (право власності на нього відсутнє). В зв`язку з виділом при відчуженні відповідачеві 1/2 частини нерухомого майна по АДРЕСА_5 в окреме майно, її право спільної часткової власності на вказане майно має бути припинене, адже вона є власником цього майна вцілому. Цей житловий будинок, відповідно до погосподарської книги, має присвоєну адресу: АДРЕСА_2 . Таким чином, її частка у житловому будинку по АДРЕСА_2 складає одну цілу. Без перегляду розміру її частки у праві власності на житловий будинок та визнання за нею права власності на будинок вцілому вона не має змоги оформити свої права на земельну ділянку, розпоряджатися ним, що порушує її право власності, визначене ст.317, 319 ЦК України. Саме тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач подав до суду зустрічний позов, в якому посилався на те, що на розгляді Нікопольського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа № 182/2839/22 за позовом ОСОБА_1 до нього про визначення частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна та визнання права власності. З викладеним у позовній заяві він повністю згоден. Але змушений звернутися з зустрічною позовною заявою у зв`язку з наступним. 25 грудня 1991 року він уклав з колгоспом «Україна», де працював водієм, договір про придбання у розстрочку житлового будинку у АДРЕСА_4 . Після повної виплати вартості будинку між ним та колгоспом «Україна» 01 вересня 1993 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку в АДРЕСА_6 . На помилку в номері будинку, коли замість номера будинку АДРЕСА_7 , вказали номер 1, одразу увагу не звернув. Також не знав, що цей договір, за діючим на той час законодавством, треба було зареєструвати у КП «Нікопольське МБТІ», і не зробив цього. У 2020 році він вирішив приватизувати земельну ділянку під житловим будинком. Переглянувши його правовстановлюючі документи, у землевпорядній організації йому вказали на необхідність реєстрації права власності на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі технічного паспорту від грудня 1991 року та виписки з поземельної книги, виданої 29.10.2020 року виконкомом Чкаловської сільської ради, з якої вбачається, що він є власником окремого будинку за адресою: АДРЕСА_4 , до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.12.2020 року внесена інформація про його право власності на житловий будинок за вказаною адресою в цілому з реєстраційним номером об`єкта нерухомості 229. Ця інформація відповідає дійсності, адже, ще у 1993 році він придбав окремо визначене майно - житловий будинок в цілому по АДРЕСА_4 . Але в технічному паспорті, виданому КП «Нікопольське МБТІ» у грудні 1991 року на житловий будинок номер АДРЕСА_3 , вказано площу і його будинку, і будинку ОСОБА_1 взагалі. Ця невідповідність виникла у зв`язку з тим, що у КП «Нікопольське МБТІ» було зареєстроване право ОСОБА_1 на Ѕ частину будинку АДРЕСА_3 , а ним договір купівлі-продажу вже окремо визначеного майна за адресою: АДРЕСА_4 не було зареєстровано. Тобто, КП «Нікопольське МБТІ» не було відомо про поділ колгоспом «Україна» житлового будинку АДРЕСА_3 на два окремих будинки ще у 1993 році, при придбанні ним будинку та присвоєння їм окремих адрес. У зв`язку з викладеним, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесена інформація, що не відповідає дійсності, у розділі опису об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: загальна площа будинку 152,9 кв.м, житлова площа 125,8 кв.м.; літня кухня «Б»; літня кухня «В»; сарай «Г»; підвал «Д»; підвал «Е», оскільки в опис майна включено і житловий будинок з надвірними будівлями, що належить ОСОБА_1 . Відповідно до листа КП «Нікопольське МБТІ» № 615 від 03.12.2021 року, наданого після технічної інвентаризації об`єктів нерухомості, йому належить житловий будинок (літ.А), загальною площею 80,9 кв.м, житловою площею 63,9 кв.м; літня кухня «В»; сарай «Г»; підвал «Е»; душ «И»; вбиральня «К»; ворота № 3; замощення ІІ, паркан № 4, частина паркану № 5. Згідно довідки КП «Нікопольське МБТІ», літня кухня «В», сарай «Г», підвал «Е», вбиральня «К» та душ «И» не потребують прийняття в експлуатацію, відповідно чинного законодавства. Також ним самочинно збудовано гараж «З, З1», на який право власності ним не набуто. Оскільки внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 не відповідає дійсності, а державний реєстратор, що вносив інформацію в реєстр, припинив свою роботу і не може внести зміни у запис у ДРРПНМ, змушений звернутися до суду з позовом про припинення за ним права власності на фактично неіснуючий об`єкт нерухомості та визнання права власності на нерухоме майно, що фактично знаходиться у його власності. Без визнання за ним права власності на будинок, що знаходиться у його володінні, він не має змоги оформити свої права на земельну ділянку, розпоряджатися будинком, що порушує його право власності, визначене ст.317, 319 ЦК України. Саме тому змушений звернутися до суду з цим позовом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судове засідання сторони не прибули.

Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 не заперечувала (а.с.49).

Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечує, свою зустрічну позовну заяву підтримав в повному обсязі (а.с.50).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.1992 року, у колгоспу «Україна» позивачка придбала 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-15, 17-20). Договір зареєстровано КІІ «НМБТІ» 27.12.2001 року. В іншій частині будинку, який відповідачем було придбано в колгоспу «Україна» за договором купівлі - продажу 01 вересня 1993 року (а.с.39-44), проживав та проживає на теперішній час відповідач ОСОБА_2 з сім`єю (а.с.45). Частини будинку повністю ізольовані одна від одної, мають окремі входи, окремі двори, окремі надвірні будівлі. Об`єднує їх лише спільна стіна житлового будинку. Тобто, фактично будинки є окремо визначеним нерухомим майном. Крім того, при реєстрації місця проживання позивачки у належному будинку, відповідно до даних погосподарської книги, її було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Присвоєння належній їй частині будинку окремої адреси: АДРЕСА_2 підтверджується довідкою виконавчого комітету Першотравенської сільської ради № 566 від 12.11.2021 року (а.с.20). Однак, при оформленні договору купівлі - продажу, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 не звернув увагу на помилку в номері будинку, коли замість номера будинку АДРЕСА_7 , вказали номер 1. Також не зареєстрував договір у КП «Нікопольське МБТІ». Позивака запропонувала відповідачеві укласти договір поділу належного їм нерухомого майна, щоб привести правовстановлюючі документи на нерухоме майно у відповідність фактичним обставинам. Але, як виявилося, відповідно до довідки КП «Нікопольське МБТІ» № 310 від 16.07.2021 року, станом на 31.12.2012 року, право на частину житлового будинку по АДРЕСА_5 зареєстровано за колгоспом «Україна». У 2020 році ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_4 в цілому у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Інформація з ДРПНМ від 20.12.2021 року. При цьому, до Державного реєстру помилково внесена інформація про площу будинку та надвірні будівлі по АДРЕСА_5 в цілому, включаючи належне позивачці нерухоме майно. Таким чином, при відчудженні майна у 1993 році колгосп «Україна» здійснив фактичний поділ майна та продав відповідачеві ОСОБА_2 будинок в цілому з окремою адресою: АДРЕСА_4 . Хоча, відповідно до договору купівлі - продажу від 23.09.1992 року, за позивачкою зареєстровано право на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не дивлячись на те, що фактично ця частина будинку є відокремленою у ціле та має адресу: АДРЕСА_2 . Відповідно до технічного паспорту будинку та довідки КП «Нікопольське МИТІ» № 615 від 03.12.2021 року, площа належного позивачці житлового будинку з надвірними будівлями складається з: житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 106.2 кв.м., житловою площею 61.9 кв.м; підвалу (літ.«Д»); вбиральні (літ.«Ж»); споруджень № 1, 2, частково 5, І; сарай (літ.«Л»), збудований самочинно (право власності на нього відсутнє). В зв`язку з виділом при відчуженні відповідачеві 1/2 частини нерухомого майна по АДРЕСА_5 в окреме майно, право спільної часткової власності на вказане майно має бути припинене.

Згідно зі ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги сторін по справі задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши, що розмір ідеальної частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 та складається з житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 106,2 кв.м, житловою площею 61,9 кв.м; підвалу (літ.«Д»), вбиральні (літ.«Ж»), споруджень №№ 1, 2, частково 5, І, що належить ОСОБА_1 , складає одну цілу частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 106,2 кв.м, житловою площею 61,9 кв.м; підвалу (літ.«Д»), вбиральні (літ.«Ж»), споруджень №№ 1, 2, частково № 5, І.

Припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_4 , що складається з житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 152,9 кв.м, житловою площею 125,8 кв.м; літньої кухні (літ.«Б»); літньої кухні (літ.«В»); сараю (літ.«Г»); підвалу (літ.«Д»); підвалу (літ.«Е»), зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 229, номер запису про право власності 39840529.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 та складається з житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 80,9 кв.м, житловою площею 63,9 кв.м; літньої кухні (літ.«В»); сараю (літ.«Г»); підвалу (літ.«Е»); душу (літ.«И»); вбиральні (літ.«К»), воріт № 3, замощення ІІ, паркану № 4, частини паркану № 5.

Рішення суду першої інстанції можна оскаржити до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення (або отримання) рішення до або через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал