Справа № 523/3130/22
Провадження №4-с/523/55/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 16 в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зняття арешту,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зняття арешту.

Обґрунтовує вимоги тим, що на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі перебувало два виконавчих провадження: №30406456 по виконанню судового наказу №2-н-1254/10 від 16.02.2011 року, виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення на користь КП ЖКС «Північний» грошової суми в розмірі 1826 гривень; №29411009 по виконанню судового наказу №2-н-1254/10 від 16.02.2011 року, виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення на користь держави грошової суми в розмірі 30 гривень. Заявниця вказує про те, що нею було сплачено вищевказані борги в повному обсязі, у зв`язку з чим виконавчі провадження були закриті. Виконавче провадження №30406456 було завершено 05.04.2012 року згідно ст. 49 п.8 Закону України «Про виконавче провадження», а саме закінчення виконавчого провадження за фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Виконавче провадження №29411009 було завершено 20.04.2012 року згідно ст. 47 п.2 Закону України «Про виконавче провадження». На теперішній час, заявниця має намір розпорядитися належним її майном, однак позбавлена цієї можливості, оскільки по вказаним виконавчим провадженням було встановлено обтяження на все її нерухоме майно. У зв`язку з тим, що у заявника відсудні будь які грошові зобов`язання, а в обтяження на нерухоме майно не знято, вона вимушена звернутися до суду з цією заявою.

Заявниця та представник Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до листа Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) №9476 від 07.02.2022 року, при перевірці відомостей із Автоматизованої системи виконавчого провадження виявлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження №29411009, по виконанню судового наказу №2-н-1254/10 від 16.02.2011 року виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави грошової суми у розмірі 30.00 грн. 31.01.2012 року було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 20.04.2012 року виконавче провадження завершено згідно ст. 47 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження». На виконанні перебувало виконавче провадження №30406456, но виконанню судового наказу №2-н-1254/10 від 16.02.2011 року виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ЖКС «Північний» грошової суми у розмірі 1826,29 грн. 09.11.2011 року було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 05.04.2012 року виконавче провадження завершено згідно ст. 49 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, та провадження знищене у порядку Закону." У зв`язку з чим, з питань звільнення майна з-під арешту, заявниці запропоновано звернутись до відповідного суду (а.с.3).

Відповідно до п. а ч.1, ч.2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України, передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові ВП ВС від 12.02.2020 р. № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.05.2021 року по справі №712/12136/18.

Таким чином у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю , визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником ( колишнім боржником по закритому виконавчому провадженню ), як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є ( та не був 0 стороною виконавчого провадження.

Судом встановлено про те, що виконавче провадження №29411009, по виконанню судового наказу №2-н-1254/10 від 16.02.2011 року виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави грошової суми у розмірі 30.00 грн. завершено 20.04.2012 року згідно ст. 47 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавче провадження №30406456, но виконанню судового наказу №2-н-1254/10 від 16.02.2011 року виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ЖКС «Північний» грошової суми у розмірі 1826,29 грн. завершено 05.04.2012 року згідно ст. 49 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи те, що вищевказані рішення суду виконані, виконавчі провадження в рамках яких накладався арешт на майно боржника відсутнї, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув, а арешт, який залишився не знятий з майна заявника порушує її права, як власника, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447,448,449,450,451,452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зняття арешту - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) щодо невжиття заходів щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 .

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала підписана 16.05.2022 року.

Ухвала складена 16.05.2022 року.

Суддя: