Справа № 444/1220/22
Провадження № 2-о/444/33/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жовківська міська рада Львівського району Львівської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке видане центром ДАІ 4611, згідно якого власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є її батьком, яким було зроблено заповітне розпорядження на все майно на її користь.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Внаслідок її звернення до нотаріуса було зареєстровано спадкову справу, однак нотаріусом було звернуто увагу, що у пред`явленому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке видане центром ДАІ 4611, вбачається, що власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , хоча зі всіх інших документів вбачається, що по батькові ОСОБА_2 , в тому числі і з свідоцтва про смерть.

Як наслідок було роз`яснено про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 .

Зазначає, що зі всіх інших документів, які нею долучено до заяви, вбачається, що по батькові ОСОБА_3 є саме ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , а тому вважає, що є всі підстави встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, як наслідок задовольнити її заяву.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак вона подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при вирішенні справи покладаються на думку суду, фактично не заперечують проти задоволення заяви.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника, представника заінтересованої особи, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 1, 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що між заявником як спадкоємцем за заповітом відсутній спір із заінтересованою особою, відсутні відомості про спори з іншими особами, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа не впливає на виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справи в порядку окремого провадження.

Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для підтвердження того, що саме померлий батько був власником транспортного засобу, щоб мати можливість такий успадкувати.

Встановити іншим способом факт належності правовстановлюючого документа інакше як рішенням суду неможливо.

При цьому суд звертає увагу, що документ не втрачений, а лише у такому є розбіжність з іншими документами, яку неможливо виправити.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Магерів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , який виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 02.09.2016.

Своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу 30.07.2016 року у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області із ОСОБА_8 .

Викладене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 30.07.2016.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , яке видане 21.02.1992 року Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що батьком заявника є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що 06.08.2021 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого він на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , тобто заявнику.

Даний заповіт посвідчений ОСОБА_10 , старостою Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 33.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.08.2021 року було складено відповідний актовий запис № 150.

Викладене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 12.08.2021 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому суд констатує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , інших осіб, зокрема і тих, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку внаслідок спільного проживання зі спадкоємцем чи внаслідок звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний строк після смерті спадкодавця немає.

Внаслідок звернення заявника до нотаріуса було зареєстровано спадкову справу № 3/2022, номер у спадковому реєстрі 69024492, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68221436 від 24.01.2022 року.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке видане центром ДАІ 4611, вбачається, що власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Всупереч цьому судом встановлено, що по батькові ОСОБА_3 є саме ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії НОМЕР_8 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.02.1998 року, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_9 , копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_9 серії НОМЕР_10 , яке видане Пенсійним фондом України 05.08.2020 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_11 , яке видане повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 20.12.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 07.06.1986 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Виконавчому комітеті Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 8.

З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2019 року у справі № 444/157/19, провадження № 2/444/647/2019, яке набрало законної сили, вбачається, що ОСОБА_2 звертався в суд із позовом до ОСОБА_9 про визнання майно спільним сумісним майном подружжя.

Його позов було задоволено та визнано житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 98.2 кв.м., житлова 55.6 кв. м, допоміжна 24.9 кв.м спільним майном подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку в АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки, загальна площа якої становить 0,15 га, кадастровий номер :01:013:0011, цільове призначення якої «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації за ОСОБА_2 права власності на зазначене вище майно, а саме на 1/2 частину будинку та земельної ділянки підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174704710 від 22.07.2019 року та № 174707380 від 22.07.2019 року відповідно.

Тобто з врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, можна прийти до висновку, що юридичний факт належності правовстановлюючого документа, який просить встановити заявник, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявника.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 315-319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке видане центром ДАІ 4611, згідно якого власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vivaro», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ясиновський Р. Б.