Справа № 308/9485/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді - Дегтяренко К.С.,

при секретарі судового засідання - Чейпеш В.В.

за участю сторін у справі :

представника позивача Ігнатенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про повернення банківського вкладу,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про повернення банківського вкладу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

09 вересня 2020 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач) було укладено у Свалявському відділенні Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (далі - Відповідач) Договір банківського вкладу в іноземній валюті з визначеним строком №04-3/6с-212 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Банк, приймає від Вкладника або для Вкладника грошову суму (далі - Вклад), що надійшла, та зобов 'язується виплатити Вкладнику Вклад та проценти на Вклад на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.

Згідно з 3.7. Договору, сума вкладу (депозиту) складає 10 000, 00 (десять тисяч євро 00 центів). Відповідно до п. 1.9. Договору, Вклад вноситься на строк 4 (чотири) місяці, з 09.09.2020 року до 09.01.2021 року.

На виконання умов Договору, Банк прийняв 09.09.2020 р., а Вкладник передав в управління Банку грошові кошти у сумі 10 000,00 євро на строк з 09.09.2020 р. по 09.01.2021 р. включно зі сплатою 10 процентів річних (п. 1.10. Договору), що підтверджується прибутковим (прихідним) касовим ордером №86 від 09.09.2020 р.

Після спливу дії вищезазначеного Договору (кінцева дата строку вкладу - 09.01.2021 року) суму вкладу з нарахованими процентами загальний розмір яких становить 10 334,25 Євро Банком, ОСОБА_1 , видано (виплачено) не було, натомість, з метою продовження взаємовідносин за договором строкового банківського вкладу в іноземній валюті між, позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу в іноземній валюті і визначеним строком № 04-3/6с-26 від 11 січня 2021 року.

При цьому, пунктом 5.5 цього Договору передбачено, що після закінчення терміну дії вкпаду сума коштів перераховується на рахунок вкладника. Такий вклад вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу.

Згідно з пунктами 3.2.3 та 3.2.6 Договору, Вкладник має право: по закінченню терміну дії цього договору отримати суму вкладу і нараховані по ньому відсотки; вимагати повернення Вкладу на його першу вимогу і отримати суму Вкладу та нараховані згідно Договору відсотки, з врахуванням інших положень цього Договору.

У свою чергу пунктом 2.1.7 Договору передбачено, що Банк зобов`язаний при закінченні строку дії цього Договору здійснити розрахунок із вкладником і повернути суму вкладу та нараховані відсотки.

Оскільки 09 травня 2021 року завершився термін дії Договору № 04-3/6с-26 від 11 січня 2021 року, то відповідно до п. 5.5. такий вклад вважався продовженим на умовах вкладу на вимогу.

03 червня 2021 року, ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу про повернення (видачу) банківського вкладу у розмірі 10 674,01 Євро (в т.ч. 10 334,25 Євро - сума вкладу; 339,76 Євро - проценти по вкладу) у строк протягом 7 (семи) календарних днів на адресу AT «Комерційний інвестиційний банк», яку було вручено 07.06.2021 р.

Таким чином, крайній строк виконання зобов`язання банком щодо видачі (повернення) позивачу суми вкладу та нарахованих процентів за моєю письмовою вимогою сплив 14.06.2021 року.

Однак, станом на момент подання позовної заяви Відповідачем не було повернуто (виплачено) суму банківського вкладу та нарахованих за ним відсотків, у зв`язку з чим ним було порушено зобов`язання за Договором. Тому вважає, що сума банківського вкладу мажє бути стягнута з відповідача на його користь.

Крім того додатково з відповідача має бути стягнуто пеню у розмірі 3% річних за кожен день просторочення від суми утриманих банком коштів за період 14.06.2021 року по 12.07.2021 року, що складає 228 181,61 грн. станом на 19.07.2021 року.

Відзив у встановлений судом строк не подано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2021 року відмовлено у зупиненні провадження у справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2021 року справу призначено до судового рогляду.відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2021 року відмовлено у зупиненні провадження у справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2022 року відмовлено у зупиненні провадження у справі та залученні до участі у справі третьої соби.

В судове засідання 05.07.2022 року:

представник позивача просив розгляд справи прводити у відсутності представника відповідача, зазначив, що він належно повідомлений, крім того Банк є юридичною особою, і може мати не одного представника, а тому таку поведінку по затягуванню розгляду справи вважає, зловживанням процесуальними правами. Крім того звернув увагу, що заяви про відкладення розгляду справи є необгрунтованими. Позов просив задовольнити у повному обсязі;

позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку;

представник відповідача, не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розгляд справи відкласти, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Суд, заслухавши думку представника позивача, щодо можливості продовження розгляду справи у відсутності представника відповідача, прийшов до висновку про можливість продовження судового засідання у його відсутності.

Щодо неявки представника відповідача та клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 223 ч. 2 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні було введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вподальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та на даний час в Україні введено воєнний стан до 25 травня 2022 року.

Посилання представника позивача на неможливість проведення судового засідання через введення воєнного стану на території України не можуть бути прийняті судом як поважні, оскільки відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ. Саме про це було вказано у рішенні Ради суддів України від 24.02.2022 року №9.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Представник відповідача обґрунтовує своє клопотання, введенням воєнного стану, при цьому не аргументує, які саме перешкоди створює введення воєнного стану для його явки до суду. При цьому суд звертає увагу, на те, що на території Закарпатської області, не ведуться бойові дії, транспортне сполучення на території області діє у звичному режимі, тобто суд не вбачає будь-яких перешкод для явки в судове засідання. Крім того суд звертає увагу, що відповідачем у справі є юридична особа, яка може забезпечити для участі у справі іншого представника, у разі неможливості прибути у судове засідання представника який раніше приймав участь у справі. Разом з тим суд звертає увагу, що судове засідання 26.05.2022 року представником Банку було відкладено, не через введеня воєнного стану, а через участь представника в іншому судовому засіданні. Крім того представник вправі скористатись правом у часті в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Тому такі дії представника відповідача, на думку суду містять ознаки зловживання своїми процесуальними правами, тому вважає можливим провести розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

09 вересня 2020 року Позивачем було укладено у Свалявському відділенні Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» Договір банківського вкладу в іноземній валюті з визначеним строком №04-3/6с-212.

Згідно з 3.7. Договору, сума вкладу (депозиту) складала 10 000, 00 (десять тисяч євро 00 центів). Строк дії договору складав 4 (чотири) місяці, з 09.09.2020 року до 09.01.2021 року.

Відповідно до п.1.1. Договору Банк, прийняв від Вкладника грошову суму (Вклад), що надійшла, та зобов 'язався виплатити Вкладнику Вклад та проценти на Вклад на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.

Згідно з 3.7. Договору, сума вкладу (депозиту) складала 10 000, 00 (десять тисяч євро 00 центів). Строк дії договору складав 4 (чотири) місяці, з 09.09.2020 року до 09.01.2021 року.

Вподальшому після спливу строку дії договору замість повернення вкладу та нархованих відсотків у розмірі 10 334,25 Євро, було укладено ще один договір банківського вкладу №04-3/6с-26 від 11.01.2021 року, строк дії якого закінчувався 09.05.2021 року.

Із вимогою про повернення банківського вкладу із нарахованими процентами, загальна сума якого склала 10674,01 Євро, ОСОБА_1 звернувся до Банку 03.06.2021 року, відповідна вимога отримана Банком 07.06.2021 року.

Станом на день звернення до суду вклад не повернуто.

На момент укладення вищевказаних Договорів директором Свалявського відділенні Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» був ОСОБА_2 , який від імені Банку і укладав вказані Договори.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, начальником Свалявського відділення АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Крім того до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, начальником Свалявського відділення АТ «Комерційний інвестиційний банк» у змові з іншими особами.

Встановлено наявність письмового пояснення директора Свалявського відділенні Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» Алексій В.М. на ім`я голови правління АТ «Комерційний інвестиційний банк» з якого вбачається, що прихідний касовий ордер від ОСОБА_1 він виготовив особисто без внесення коштів в касу банку.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку,, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 1061 ЦК України унормовано, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно з п. 3.9. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій, затвердлеє ного Постановою правління НБУ від 03.12.2003 р., Банк зобов`язаний за договором банківського вкпаду на вимогу видати вклад або його частину та нараховані проценти на першу вимогу вкладника.

Відповідно до умов підписаного сторонами Договору Банківського вкладу від 11.01.2021 за № 04-3/6с-26 передбачено:

- пунктом 5.5 цього Договору передбачено, що після закінчення терміну дії вкладу сума коштів перераховується на рахунок вкладника. Такий вклад вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу.

-пунктами 3.2.3 та 3.2.6 Договору, Вкладник має право: по- закінченню- терміну дії цього договору отримати суму вкладу і нараховані по ньому відсотки; вимагати повернення Вкладу на його першу вимогу і отримати суму Вкладу та нараховані згідно Договору відсотки, з врахуванням інших положень цього Договору.

- пунктом 2.1.7 Договору передбачено, що Банк зобов`язаний при закінченні строку дії цього Договору здійснити розрахунок із вкладником і повернути суму вкладу та нараховані відсотки.

Строк дії договору закінчився 09.05.2021 року та відповідно до п. 5.5. Договору вважався продовженим на умовах вкладу на вимогу.

У відповідності до умов договору та вимог Закону вкладник (позивач) 03.06.2021 року звернувся до Банку (відповідача) за поверненням вкладу та нарахованих відсотків, які йому повернуто не було ні станом на день подання позовної заяви, ні станом на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно представленого суду розрахунку та відповідно з умовами підписаного сторонами договору сума вкладу та нарахованих відсотків склала 10 674,01 Євро.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, однак із численних клопотань про зупинення розгляду справи та відповідних додатків до них вбачається, що Банком заперечується укладання договору банківського вкладу та його обслуговування Банком, а також внесення коштів вкладу в касу Банку ОСОБА_1 . На підтвердження вказаної позиції Банк посилається на акт «Про проведення службового розслідування в AT «КОМ1НВЕСТБАНК»», висновок Внутрішнього аудиту та наявність кримінальних проваджень щодо вчинення кримінальних правопорушень посадовою особою Банку у співучасті із іншими особами, а також визнання банківського вкладу недійсним, шляхом подання позовної заяви до суду.

Щодо вказаної позиції суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Довіренності виданої АТ «Комерційний інвестиційний Банк» Алексій Володимиру Миколайовичу начальнику Свалявського відділення АТ «Комерційний інвестиційний Банк», останній уповноважується на уладання від імені Банку договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунку ( поточних, краткових, тощо). Відповідно до посадової інструкції начальника Свалявського відділення АТ «Комерційний інвестиційний Банк» в обов`язки начальника відділення входить,зокрема, залучення, оформлення та ведення депозитних вкладів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 463/5896/14-ц (пункти 67-68 постанови від 10.04.2019 р,) сформувала наступні висновки щодо застосування норм права:

«Оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства та/чи умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору.

Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необлікування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми».

Відповідачем не спростовано, що ОСОБА_2 на момент укладення договорів банківського вкладу з позивачем був службовою особою банку, а саме начальником Свалявського відділення AT «КОМІНВЕСТБАНК», якому було надано повноваження підписувати від імені Банку договори з вкладниками.

Щодо Акту «Про проведення службового розслідування в AT «КОМІНВЕСТБАНК»» №4 від 10.06.2021 року згідно якого членами комісії встановлено відсутність на обслуговуванні Договору банківського вкладу в іноземній валюті з визначеним строком №04-3/6с-212 від 09 вересня 2020 року, №04-3/6с-26 від 11 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 ,а також наявність прибуткового касового ордера, не встановленого Банком взірця такі суд оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України, письмова форма договору банківського вюіаду вважається додерженою, якіцо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правшими) та звичаями ділового обороту.

Згідно з ч. 2 ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договорам банківського рахунку або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але мооісе встановлювати розумну винагороду.

Згідно Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою правління НБУ від 25.09.2018 р. №103, Банк (філія, відділення) здійснює приймання готівки іноземної валюти/банківських металів від клієнтів за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку (філії, відділення) за внутрішньобанківськими операціями.

До позовної заяви додано копію прибуткового (прихідного) касового ордера №86 від 09.09.2020 р., який містить найменування банку, штамп Свалявського відділення AT «КОМІНВЕСТБАНК» та підпис посадової особи банку.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 463/5896/14-ц (пункт 40 постанови від 10.04.2019) дійшла наступного висновку:

«суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, шо недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору».

Такої ж правової позиції притримується Верховний Суд у справі №752/7208/15-ц (постанова від 03.06.2020 року).

Вищевказані правові позицію вказують на те, що відкриття банківських рахунків та облікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку.

При цьому, наявність таких обставин як відсутність на обслуговуванні Договору банківського вкладу, необлікування грошових коштів на рахунку, необхідно вважати як невиконання банком належним чином своїх обов`язків за договором банківського вкладу, за що вкладник не може та не повинен нести будь-які негативні наслідки чи відповідальність.

Крім того відповідно до ч.3 ст. 92 ЦК України, Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку, предметом спору є повернення банківського вкладу, позивачем належними та допустимим доказами, доведено обставини викладені у позові, а саме, укладення Договору банківського вкладу, внесення готівкових коштів на рахунок Банку, а також подальше бажання у відповідності до вимог Закону повернути свій вклад з відповідними процентами, яке виражалось у відповідних зверненнях до Банку.

При цьому, суд враховує, що укладаючи первинний Договір банківського вкладу, та вподальшому другий Договір у Свалявському відділенні АТ «Комерційний інвестиційний Банк», передаючи відповідні грошові кошти відповідальному працівнику Банку, зокрема начальнику відділення Алексій В.М., та отримавши відповідний касовий ордер, позивач не міг і не повинен був передбачати наявність неправомірних дій третіх осіб.

Після того, як ОСОБА_1 на підставі договору банківського вкладу передав гроші уповноваженій особі Банку, власником грошей став банк. А тому в разі їх можливого викрадення посадовими особами Банку, шкода завдана банку (тобто відповідачу у справі), а не вкладнику.

А тому, суд вважає, що позивачем вірно обрано спосіб захисту свого порушеного право, а саме вимагати від банку виконання обов`язку за договором банківського вкладу - повернення суми вкладу та процентів за користування ним, згідно умов укладеного договору, а також застосуванням наслідків, передбачених договором та законом, у разі порушення банком своїх зобов`язань за договором.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми вкладу з процентами у валюті вкладу.

Відповідно до укладених позивачем Договорів, а саме: п. 1.8, грошова одиниця вкладу Євро, тобто позивачем на рахунок Банку було внесено грошові кошти у Євро.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18, від 16.10.2019 року у справі № 373/2054/16.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, щодо правомірності повернення Банківського вкладу з нарахованими процентами у валюті вкладу Євро.

Щодо стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»: Оскільки Закон (прим. - ЗУ «Про захист прав споживачів») не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найліу (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і найлюдавцсм (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантазісу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення вчасних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних посчуг).

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (посчуги), яюцо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавег(ь спчачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 761 /26293/16-ц (постанова від 20.03.2019 р., реєстраційний номер в ЄДР - 81574008) сформувала два правові висновки:

«Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належиш йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом (Закон України «Захист прав споживачів») у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі».

«Оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України».

Відповідно до представленого суду розрахунку, сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язання складає 288 181, 61 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми Банківського вкладу з нарахованими процентами та пені за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними та позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами:

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6312,56 грн., сплачений позивачем при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 192, 524, 525, 533, 629, 611, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Вимоги позовної заяви задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) 10 334, 25 (десять тисяч триста тридцять чотири ) євро 25 центів банківського вкладу та 339,76 (триста тридцять девять ) євро 76 центів нарахованих відсотків на суму вкладу, а разом 10 674,01 (десять тисяч шістсот сімдесят чотири ) євро 01 цент.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) 288 181, 61 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто вісімдесят одну) гривню 61 копійку пені за прострочення виконання зобов`язання.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6312, 56 (шість тисяч триста дванадцять) гривень 56 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» (), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ю.Гойди, 10.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 15.07.2022 року о 14 год. 30 хв. через перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті та в подальшому у судовому засіданні у справі (308/5777/18) з 14.07.2022 року з 16 год. 40 хв. до 15.07.2022 року до 11 год. 50 хв.

Суддя К.С. Дегтяренко