Справа № 486/1361/21
Провадження № 2/486/123/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за № 3990, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11757,57 грн.. На виконання вказаного виконавчого напису, 09.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. прийнято ряд постанов: про відкриття виконавчого провадження ВП 65098374; про стягнення основної винагороди в сумі 1175,76 грн.; про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн.; про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 2000,00 грн.; постанова від 14.05.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на загальну суму 15433,33 грн.. Таким чином із травня 2021 року з заробітної плати ОСОБА_1 відбувалося стягнення в розмірі 20% доходу до повного погашення в сумі 15433,33 грн.. За таких обставин позивачці стало відомо, про вчинення виконавчого напису та звернення до стягнення. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», зокрема зазначає, що вчинення нотаріального напису можливе лише за наявності безспірної заборгованості перед стягувачем, дотримання трирічного строку звернення та за наявності повідомлення боржника кредитором про заборгованість та необхідність її погашення. Також вказує, що повідомлення про вручення вимоги про усунення порушень, направленої АТ «Банк Форвард» на ім`я ОСОБА_1 підтверджено не було, що також виключає безспірність вимог. У зв`язку з наведеним просить визнати виконавчий напис вчинений 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь кошти, які були стягнені приватним виконавцем за вказаним виконавчим написом та витрати зі сплати судового збору.

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач направила на адресу суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчинений 02.04.2021 року та зареєстрований у реєстрі за № 3990, про стягнення з неї на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 106174325 від 07.05.2013 року, стягнути з відповідача на її користь кошти, які були стягнені приватним виконавцем за вказаним виконавчим написом в сумі 8665,65 грн. та витрати зі сплати судового збору. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщався вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, при цьому судові повістки була отримані відповідачем, про що свідчить наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні.

За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за № 3990, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 106174325 від 07.05.2013 року у розмірі 10657,57 грн. та 1100,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього 11757,57 грн. (а.с. 15).

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. 09.04.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65098374 з виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 3990 від 02.04.2021 року (а.с. 16).

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем винесено постанову від 09.04.2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди, постанову від 09.04.2021 року про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову від 14.05.2021 року про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (а.с. 17, 18, 19).

Крім того, 14.05.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 на загальну суму 15433,33 грн. (а.с. 20).

Позивач надала довідку № 468 від 06.12.2021 року, видану Управлінням освіти ім. Б.Грінченка Южноукраїнської міської ради, з якої вбачається, що із її заробітної плати, за період з 01.05.2021 року по 30.11.2021 року утримано всього 8665,65 грн. (а.с. 104).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року справа № 6-887цс17, від 23.01.2018 року справа № 310/9293/15ц, від 19.09.2018 року справа № 207/1587/16 та від 31.10.2018 року справа № 308/11193/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріусу не було надано належних та достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Окрім того, матеріали справи не містять відомостей того, що АТ «Банк Форвард», набувши право вимоги за кредитним договором до позивача ОСОБА_1 , направило відповідне повідомлення за її адресою.

Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалось.

Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості АТ «Банк Форвард» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ № 566, Постанови правління НБУ № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін..

Таким чином, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а відтак, на користь позивача підлягають поверненню грошові кошти стягненні на його виконання.

У зв`язку із задоволенням позову сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 908,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 257 ЦК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 284, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, вчинений 02.04.2021 року та зареєстрований у реєстрі за № 3990, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 106174325 від 07.05.2013 року у розмірі 10657,57 грн. та 1100,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього 11757,57 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, адреса: вулиця Саксаганського, будинок 105, місто Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрівка Миколаївського району Одеської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку повернення коштів стягнених за виконавчим написом № 3990 від 02.04.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, в сумі 8665 (вісім тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 65 коп. та витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін