Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2022 р. Справа153/413/22

Провадження2/153/89/22-ц

у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського район Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

справа №153/413/22

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 14 лютого 2019 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Дніпровським районним в м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Після реєстрації шлюбу вона залишила своє прізвище ОСОБА_1 . Їх сімейне життя не склалося, між ними почали виникати сімейні негаразди, які переростали у сварки. Поступово різне відношення до життя призвело до віддалення між ними. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет. Повністю шлюбні відносини між ними припинені з березня 2019 року. Приймаючи до уваги, що їх сім`я фактично не існує, вважає, що примирення між ними не відбудеться, продовження їх подружнього життя неможливе. У шлюбі вона народила сина ОСОБА_4 від іншого чоловіка ОСОБА_5 , який має намір подати позовну заяву до суду про визнання батьківства. Між нею та відповідачем розірвати шлюб в органах Державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки в свідоцтві про народження дитини вказано батьком ОСОБА_2 , однак він не є біологічним батьком дитини. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований Дніпровським районним в м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №232.

16 травня 2022 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, однак без виклику сторін на 06 червня 2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява позивача про усунення недоліків.

Інші процесуальні дії у справі: залишення позовної заяви без руху, відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання на 06 червня 2022 року, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянки України та довідки про реєстрацію місця проживання особи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.36-37).

Із копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб судом встановлено, що 14 лютого 2019 року між громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб Дніпровським районним в м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №232 (а.с.35, 47-48).

З копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Вінниця народився ОСОБА_4 , батьками якого вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.46).

З довідки про склад сім`ї виданої старостою Вітрівського старостинського округу Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 28 травня 2021 року №32 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом із нею зареєстровані два сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38).

З копії позовної заяви ОСОБА_5 про визнання батьківства та додатків до позову судом встановлено, що ОСОБА_5 має намір визнати батьківство над малолітнім сином сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40-51).

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 та громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_2 з 14.02.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина, протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо і спільне господарство не ведуть, позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, спір про поділ майна між сторонами відсутній. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя.

Згідно Договору між СРСР і Алжирською Народною Демократичною Республікою про взаємне надання правової допомоги 1982р., який застосовується у порядку правонаступництва згідно із Законом України "Про правонаступництво України, 1991р." та положеннями Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів 1978р. Громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території іншої Договірної Сторони щодо своїх особистих та майнових прав таким же правовим та судовим захистом, як і власні громадяни.

Суд враховує, що згідно з ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

У статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» зазначено, що припинення шлюбу та його правові наслідки визначає право, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та сторони зареєстровані і проживають на території України, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства України, а саме Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач ні відзиву ні заперечення проти позову не подав. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі Валліанатос та інші проти Греції від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є живим документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя .

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі Фернандес Мартінес проти Іспанії (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні .

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_1 не змінила на прізвище чоловіка, тому суд не має підстави для зміни прізвища позивачу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок згідно квитанції №0.0..1 від 23 лютого 2022 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 276, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, Конституцією України, на підставі ст.ст.4, 24, 56, 110, 111, 112, 113, 114 СК України, ст. 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянкою України), який зареєстрований 14 лютого 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №232.

Прізвище позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - « ОСОБА_1 ».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий Адекар 01 грудня 2017 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк