_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1231/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Бродецька Тетяна Вікторівна,

за участі представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Басейна, 5) про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

13.07.2021 року в інтересах позивача ОСОБА_3 до суду звернувся адвокат Бриленко К.Б. з позовом до відповідача, в якому просить:

- Визнати протиправними дії філії "Інфоксводоканал" ТОВ "ІНФОКС" по здійсненню нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 ;

- Зобов`язати відповідача припинити нарахування в розмірі, встановленому 20.05.2021 р.;

- Відновити нарахування вартості послуг з централізованого водопостачання, яке здійснювалось до 20.05.2021 року станом до моменту ухвалення судового рішення;

- Вирішити питання про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 15.07.2021 року провадження по справі відкрито.

18.02.2022 року представником позивача ОСОБА_1 до суду подано заяву про зміну предмета позову.

13.05.2022 року представником відповідача до суду подано заперечення на заяву про зміну предмета позову.

Ухвалою суду від 16.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги, згідно заяви від 18.02.2022 року підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах та заяві про зміну предмету позову адвокат Бриленко К.Б. посилається на те, що ОСОБА_3 є власником садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач отримав лист за підписом начальника відділу по роботі з приватним сектором управління водозбут філії "Інфоксводоканал" ТОВ "ІНФОКС" Корніленка О.В. щодо встановлення нераціонального водокористування. Позивачу було повідомлено, що за його особовим рахунком № НОМЕР_2 в межах строку позовної давності проведено донарахування на три особи, користування басейном об`ємом 26,28 куб.м. на загальну суму 37296,22 грн. з урахуванням площі поливу 321 кв.м. й зазначено, що надання послуг з питного водопостачання має здійснюватись виключно на підставі договору. Адвокат Бриленко К.Б. зазначає, що позивач ОСОБА_3 як єдиний власник об`єкта нерухомості не був обізнаний про проведення якихось заходів з встановлення раціонального або нераціонального водокористування, зокрема - 20.05.2021 року. Адвокат вказує, що Договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення №112252/ЧВ, укладений сторонами 09.02.2015 року, не розірваний, в зв`язку з чим позивач правомірно отримує послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі раніше укладеного договору. Представник позивача вказує про відсутність підстав для здійснення нарахування, оскільки на належну позивачу земельну ділянку представники відповідача не приходили, жодних заходів не здійснювали та не проводили перевірок. Отже відповідач фактично самовільно, без наявних на те правових підстав, штучно створив позивачу суму боргу. Представник позивача зазначає, що відповідач не надав до суду будь-яких документів, що свідчать про правомірність прийнятого ним рішення, тому вартість послуг з централізованого водопостачання та водовідведення має в загальному становити 2134,51368 грн., а не те, що вигадав відповідач. Адвокат вказує, що відповідач жодного разу не звертався до суду з вимогами щодо захисту порушених прав у вигляді стягнення заборгованості. Єдиним виключенням став судовий наказ від 16.08.2021 року, виданий Київським районним судом м. Одеси по справі №947/24178/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь відповідача заборгованості за послуги з водопостачання за період з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року у розмірі 423331 грн. Однак даний наказ було скасовано ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 року. Адвокат наполягав на безпідставності та необгрунтованій позиції щодо нарахування боргу з застосуванням строку позовної давності, оскільки згідно положень ЦПК тільки в процессі розгляду справи про стягнення боргу відповідач має право заявити про застосування строку позовної давності.

В запереченні на заяву про зміну предмета позову представник відповідача посилається на те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ОСОБА_3 , нарахування здійснювалося за нормами споживання на 1 особу, з урахуванням поливної площі 321 кв.м. Представниками Філії постійно проводиться роботи зі споживачами і під час виконання своїх обов`язків здійснюється періодична перевірка об`єктів, по яким Філією надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для актуалізації відповідної інформації. Так, представники філії прибули за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення обстеження, проте вдома нікого не виявилося, на телефонні дзвінки ОСОБА_3 не відповідав, про що зазначено в акті №1137 від 20.05.2021 року. У мережі інтернет, а саме, Google Maps, у вільному доступі за адресою позивача чітко вбачається наявність басейну, що є електронним доказом. Співробітники Філії повторно спробували отримати доступ до об`єкта та здійснити обстеження, проте споживача в черговий раз не виявилося вдома. Після цього працівники Філії намагалися неодноразово зв`язатися з ОСОБА_3 для здійснення обстеження. Останній раз до подання позову, виїзд за вказаною адресою був здійснений 07.07.2021 року. У зв`язку з відсутністю споживача співробітниками було залишено повідомлення про необхідність звернутись до управління "Возозбут" і надати доступ для обстеження території домоволодіння. Представник відповідача зазначає, що відповідно до умов договору №112252/ЧВ від 09.02.2015 року водоканал має право вносити в односторонньому порядку відповідні зміни до договору, пов`язані з виявленням нових даних, на підставі підтверджуючих документів, які впливають на розмір платежів. Договір підписаний у двосторонньому порядку та підлягає виконанню. Крім того, листом від 01.06.2021 року №386-13прив позивачу було повідомлено про необхідність надати оригінали та копії відповідних документів для укладення договору, проте позивачем не було вчинено дій щодо можливості укладення договору.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13.04.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено Договір дарування садових будівель, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Г.М., згідно з яким ОСОБА_4 подарувала (безоплатно передала у власність), а ОСОБА_3 прийняв у дар належні ОСОБА_4 на праві приватної власності садові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказані садові будівлі, загальною площею 188,4 кв.м., складаються в цілому з черепашникового садового будинку під літ. "А"; оголожі - №1-3; навісів під літ. "Б, В" та розташовані на земельній ділянці площею 496 кв.м., яка належить на праві приватної власності дарувальнику ОСОБА_4 , кадастровий номер земельної ділянки :24:018:0012 /а.с.35-37/.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.06.2021 року земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :24:018:0012, належить на праві власності ОСОБА_4 . Згідно з експлікацією земельних угідь площа земельної ділянки - 0,0496 га, у тому числі за земельними угіддями: 57.1 капітальна одноповерхова - 0,0097 га, 57.5 під проїздами, проходами та прощадками - 0,0071 га, 57.5 під проїздами, проходами та прощадками - 0,0328 га /а.с.30-34/.

09.02.2015 року між ТОВ "Інфокс" в особі начальника Управління "Водозбут" філії "Інфоксводоканал" Кравцова О.Г. та ОСОБА_3 укладено Договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення № договору 112252/ЧВ № особового рахунку 32064 /а.с.15-18/.

Відповідно до п. 4.1.2 договору №112252/ЧВ від 09.02.2015 року, укладеного між сторонами водоканал має право вносити у односторонньому порядку відповідні зміни до Договору, пов`язані з виявленням нових даних, на підставі підтверджуючих документів, які впливають на розмір платежів.

Пунктом 4.4.8. вказаного Договору споживач зобов`язаний раціонально використовувати воду за прямим призначенням.

З листа Відділу робот з приватним сектором Управління "Водозбут" Філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" №386-13прив від 01.06.2021 року вбачається, що при проведенні інвентаризації водоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено нераціональне водоспоживання /а.с.13/.

В листі вказано, що 20.05.2021 року за адресою ОСОБА_3 було проведено обстеження, в результаті якого було виявлено, що в будинку АДРЕСА_1 проживає сім`я з 4 осіб, при цьому доступ до всіх точок водорозбору не було надано. На території двору знаходиться басейн. По особовому рахунку № НОМЕР_2 в межах сроку позовної давності з 01.05.2018 року проведено донарахування на 3 особи, користування басейном об`ємом 26,28 куб.м. на загальну суму 37296,22 грн. Надалі нарахування за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення будуть проводитися занормами споживання на 4 особи з урахуванням площі поливу 321 кв.м. і об`єму басейну 26,28 куб.м. за тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Судом досліджено Акт №1137 від 20.05.2021 року, складений представником управління "Водозбут" контролером ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким за наряд заказом №179 від 20.05.2021 року був зроблений виїзд по факту визначення фактичної кількості проживаючих осіб за адресою АДРЕСА_1 . В попередній телефонній розмові з абонентом ОСОБА_3 домовились про те, що абонент надасть доступ для обстеження території домоволодіння, мережі водорозведення, водовідведення та визначення фактичної кількості проживаючих осіб. В момент приїзду за даною адресою вдома нікого не було, на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. Абонент ОСОБА_3 сплачує за послуги водопостачання та водовідведення по нормі на одну людину. В розмові з сусідами було встановлено, що за даною адресою проживає сім`я. В склад сім`ї входять двоє дорослих, двоє малолітніх дітей, тобто чотири людини. Абонентові ОСОБА_3 , який сплачує за послуги водопостачання та водовідведення по нормі на одну людину потрібно донарахувати ще три людини /а.с.69/.

З Витягу з будинкової книги №168 від червня 2021 року, виданого ОСОБА_3 , 1983 року народження, в тому, що він власник за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: ОСОБА_3 , 1983 року народження, - за даною адресою ніхто не зареєстрований /а.с.20/.

За відомостями №Г5-137238-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, виданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 всього зареєстровано 0 осіб /а.с.21/.

З Акту №222 від 07.07.2021 року вбачається, що представник Управління "Водозбут" контролер ОСОБА_5 о 17.00-17.20 прибув на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , та склав акт про те, що домоволодіння (дільниця) підключено до мереж водопостачання (водовідведення) без оформлення договору та відкриття особового рахунку в управлінні "Водозбут". Також в Акті зазначено про необхідність звернутись у 5-денний строк до Управління "Водозбут" /а.с.43/.

Також 07.07.2021 року контролером ОСОБА_5 складено Акт №1706, за заявою, вхід. №2306 від 01.07.2021 року. При неодноразових дзвінках абоненту, який на них не відповідав, був зроблений виїзд за даною адресою і залишений акт. В акті вказано, щоб абонент звернувся в Управління "Водозбут" і надав доступ для обстеження території домоволодіння /а.с.71/.

З листа від 15.07.2021 року №2946-04/5622, наданого Філією "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" на адвокатський запит, вбачається, що за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 , співробітник Філії ОСОБА_5 прибув за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення обстеження, проте вдома нікого не виявилося, на телефонні дзвінки ОСОБА_3 не відповідав. Разом з цим при опитуванні сусідів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає сім`я із 4 осіб. Вказана інформація зафіксована актом №1137 від 20.05.2021 року, що й стало підставою для актуалізації інформації про кількість проживаючих та донарахування ще на трьох осіб. Крім того, з розмови з сусідами було встановлено, що на території будинку АДРЕСА_1 знаходиться басейн. У зв`язку з цим, того ж дня. співробітники Філії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спробували повторно отримати доступ до об`єкта та все-таки здійснити обстеження, однак в черговий раз споживача не виявилося вдома. За допомогою спеціальних засобів було отримано фотофіксацію території будинку АДРЕСА_1 , яка підтверджує наявність басейну та згідно якої встановлено, що його об`єм складає приблизно 80 куб.м. Після цього працівники Філії неодноразово намагалися зв`язатися з ОСОБА_3 для здійснення обстеження, зокрема для проведення замірів басейну та визначення його фактичного об`єму. Останній раз виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , здійснений 07.07.2021 року. У зв`язку з відсутністю споживача, співробітниками було залишено повідомлення про необхідність звернутися до управління "Водозбут" і надати доступ для обстеження території домоволодіння /а.с.67-68/.

З матеріалів справи також вбачається, що 16.08.2021 року за зверненням ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" Київським райнним судом м. Одеси у справі №947/24178/21 був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги водопостачання за період з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року у розміні 42331,04 грн. та судового збору в розмірі 227,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 року зазначений судовий наказ скасовано та роз`яснено стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження /а.с.147/.

На підтвердження заперечення проти позову стороною відповідача до матеріалів справи додано роздруківку скріншота з інтернет-сервісу Google Maps, з якого вбачається наявність на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , басейну /а.с.152/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України) та належними сторонами (ст.527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встанавлено, що позивач ОСОБА_3 є абонентом ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал", якою здійснюється надання послуг з водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Абрикосова, 65.

Суд зазначає, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

При розгляді справи суд повинен з`ясувати, чи було порушення цивільного права позивача або встановити факт оспорювання такого справа з боку інших осіб, та чи може бути поновлене порушене право або припинені дії, які порушують таке право, у спосіб обраним особою.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд вважає, що наявність порушень прав позивача ОСОБА_3 з боку відповідача ТОВ «ІНФОКС» позивачем в судовому засіданні не доведена, оскільки доводи, викладені позивачем в позовній заяві, не підтверджені матеріалами справи.

Так, представник позивача згідно з заявою про зміну предмету позову від 16.02.2022 року просить суд визнати незаконними дії відповідача по здійсненню нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_2 на підставі акту перевірки від 20.05.2021 року №1137 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої оплати. При цьому при розгляді справи в судових засіданнях представник позивача посилався лише на те, що стороною відповідача не спростовані викладені в позовній заяві обставини та не надані докази на підтвердження правомірності складення акту перевірки та здійснення оспорюваних нарахувань. Жодних належних та допустимих доказів в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України на спростування обставин, викладених в актах, наданих стороною відповідача, представником позивача до суду подано не було. Окрім того, в судових засіданнях на питання головуючого по справі представник позивача не зміг надати чіткі відповіді щодо наявності чи відсутності басейну за адресою: АДРЕСА_1 , та щодо кількості фактично проживаючих там осіб, які користуються послугами водопостачання.

Таким чином, необгрунтованість складених стороною відповідача актів та здійснення нарахування заборгованості на їх підставі, стороною позивача не доведена та обставини, викладені в актах, що були причиною для здійснення перерахунку заборгованості, стороною позивача не спростовані.

При цьому, в ході судового розгляду справи також не встановлено наявність обставин, що в сенсі ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" є порушенням таких прав, а також невідповідність дій відповідача укладеному між сторонами договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подані адвокатом Бриленко К.Б. в ході судового розгляду справи докази, не є достатніми для обгрунтованого висновку про незаконність дій відповідача щодо здійснення нарахування заборгованості, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. Вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг з водопоставчання та водовідведення є похідною, в зв`язку з чим також не підлягає задоволенню. При цьому, представник позивача під час розгляду справи так і не зазначив які саме складові мають бути застовані судом в разі задоволення позову та зобов`язання відповідача здійснити нарахування заборгованності, це ж стосується і кількості користувачів послуг, періоду.

Доводи представника позивача щодо неналежності наданої стороною відповідача роздруківки з мережі інтернет, а саме, Google Maps, суд приймає до уваги, однак зазначає, що дані заперечення не впливають на висновни суду щодо недоведеності саме стороною позивача заявлених вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 16, 21, 23, 525, 610, 611 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Басейна, 5) про захист прав споживачів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 29.07.2022 року.

Суддя Васильків О.В.