Справа № 484/1220/21 Головуючий у першій інстанції Максютенко О. А.
Провадження №22-ц/812/953/22 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.

П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 грудня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Ямкової О. О.,

суддів: Колосовського С. Ю., Локтіонової О. В.,

із секретарем: Стрілець К. О.,

за участю: представниці позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 ,

подану від її імені адвокатом Куц Ярославом Олександровичем,

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Максютенко О. А. в місті Первомайську Миколаївської області о 9 годині 46 хвилин із складенням його повного тексту 3 серпня 2022 року по справі

за позовом

ОСОБА_2 до

Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області

(далі - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області),

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи - ОСОБА_5 ,

Мигіївська сільська рада Первомайського району Миколаївської області

(далі - Мигіївська сільрада),

Друга Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області

(далі - Друга Первомайська держнотконтора),

приватний нотаріус Первомайського міського округу Миколаївської області Цихоня В. А.

(далі приватний нотаріус Цихоня В. А.),

Синюхо-Брідська сільська рада Первомайського району Миколаївської області

(далі - Синюхо-Брідська сільрада)

про визнання недійсними та скасування наказів, скасування державної реєстрації та визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , Мигіївська сільрада, Друга Первомайська держнотконтора, приватний нотаріус Цихоня В. А., в якому просила про визнання недійсними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №7270/0/14-18-СГ від 22 жовтня 2018 року (із змінами внесеними згідно наказу №9162/0/14-18-СГ від 21 грудня 2018 року) про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення документації із землеустрою та наказу № 1739/0/14-19-СГ від 19 березня 2019 року щодо затвердження документації із землеустрою, яким земельну ділянку загальною площею 2,00 га ріллі для ведення особистого селянського господарства в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області передано у власність ОСОБА_4 , та про скасування запису в Державному земельному кадастрі державної реєстрації вказаної земельної ділянки із кадастровим номером :09:000:0290. Також просила про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки №1311, який укладено 15 квітня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідчено приватним нотаріусом Цихонею В. А..

В обґрунтування позову посилалася на те, що її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще за життя на праві власності та на підставі державного акту ІІ-МК №039060, який видано Тарасівською сільською радою 14 серпня 1997 року, належала земельна ділянка загальною площею 1,35 га для ведення особистого присадибного господарства.

Єдиною спадкоємицею, після смерті ОСОБА_6 , є позивачка, яка прийняла спадщину та звернулася до Другої Первомайської держнотконтори для її оформлення. Однак державним нотаріусом Середі О. М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадок на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю витягу із Державного земельного кадастру.

Оскільки у видачі витягу позивачці ОСОБА_2 , як спадкоємиці, відмовлено за рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу в Первомайському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № РВ -020 від 4 червня 2020 року, у зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки її померлої матері іншої земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0290, яка співпадає по площі на 78,295% та зареєстрована за відповідачем 5 лютого 2019 року, остання зазначала про незаконність наказів ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області з оформлення прав власності за ОСОБА_4 ..

Тому вважала свої права порушеними не лише внаслідок незаконних дій ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області з оформлення права власності за ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку, а ще і у зв`язку з відчуженням ОСОБА_4 цієї ділянки на користь іншої особи - ОСОБА_3 , що в наступний час заважає поновленню її прав власності на спадкове майно.

Відзивів від відповідачів на позовну заяву не надійшло.

Третя особа приватний нотаріус Цихоня В. А. надала пояснення по суті позову, в яких вважала його таким, що не підлягає задоволенню, а доводи щодо порушення з її боку норм законодавства під час оформлення спірної угоди безпідставними.

У відповіді на відзив позивачка через свого представника наполягала на наявності підстав для задоволення позову у повному обсязі.

29 червня 2021 року від представника позивачки надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_3 ..

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Представником позивачки подана заява про залучення у якості третьої особи Синюхо-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, до складу якої, у зв`язку з реорганізацією міського самоуправління, приєднана Тарасівська сільрада.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2021 року до участі у справі у якості третьої особи залучено Синюхо-Брідську сільську раду Первомайського району Миколаївської області.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 вересня 2021 року з Другої Первомайської держнотконтори витребувано спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_6 ..

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 листопада 2021 року при призначені справи до розгляду третю особу ОСОБА_4 залучено в якості відповідача.

Представниками Мигіївської сільради, Синюхо-Брідської сільради та Другої Первомайської держнотконтори подані заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників із прийняттям рішення на розсуд суду за наявними у справі доказами.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2022 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушеного права позивачки, яке нею за допомогою належних доказів у судових засіданнях не доведено.

В апеляційній скарзі позивачка, від імені якої діє представник, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи, надання їм неналежної оцінки та з порушенням норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивачки переважно посилався на доводи викладені в позовній заяві, наголошував, що оскаржувані накази ГУ Держгеокадастру, а також зареєстроване право власності на земельну ділянку спочатку на ОСОБА_4 , яку він згодом відчужив на користь ОСОБА_3 , перешкоджає позивачці оформити право на спадок та здійснювати відносно належної їй земельної ділянки право власності.

Порушення цього права доведено позивачкою за допомогою належних доказів, які свідчать про накладення земельної ділянки, право на яку оформлено за відповідачами, на належні їй та її чоловіку третій особі ОСОБА_7 земельні ділянки.

Зазначає, що при розробці технічної документації ПП «Геліос Л» на ім`я відповідача ОСОБА_4 була допущена помилка, так як в цьому проекту землеустрою не було враховано, що земельна ділянка, що виділялася не є державною, та на 78,295% співпадає із земельними ділянками, які належать треій особі ОСОБА_5 на підставі державних актів.

Також при оформленні документації на ім`я ОСОБА_4 допущено декілька технічних помилок, а при видачі інформдовідки Держгеокадастром вказана невірна інформація, що земельна ділянка, яка виділена ОСОБА_4 виділена із площі земельних ділянок, які мають статус державної форми власності, внаслідок чого такий доказ не міг бути прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представниця відповідачки ОСОБА_3 вважала доводи скарги необґрунтованими та такими, що ґрунтуються не невірному трактуванні обставин справи та тлумаченні норм законодавства.

Іншими учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до Другої Первомайської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.22-24, т.2 а.с.19-102).

Спадщина складається з земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 1,35 га, яка розташована на території селища Бандурка Тарасівської сільської ради, та належала за життя спадкодавиці на підставі державного акту №ІІ-МК№039060 ( т. 1 а.с.21).

22 квітня 2020 року державним нотаріусом на адресу Управління Держгеокадастру Первомайського району Миколаївської області направлено запит в межах спадкової справи про видачу витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка за життя належала ОСОБА_6 (т.2 а.с.28). Відповіді на запит нотаріуса не надано.

12 лютого 2021 року державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з оформлення спадкових прав ОСОБА_2 за відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку.

В той же час представником позивачки до суду надані копії заяв ОСОБА_2 та її чоловіка третьої особи ОСОБА_5 від 19 і 20 січня та 8 липня 2021 року, які адресовані ними на адресу управлінь Держгеокадастру із з`ясування питання перереєстрації земельних ділянок, які належать їм на праві державних актів на інших осіб, та отримання відповідної інформації.

На ці звернення ГУ Держгеокадастром надані відповіді, за змістом яких дані щодо перереєстрації прав власності на земельні ділянки, оформлені на підставі державних актів на третю особу та померлу мати позивачки відсутні, як відсутні дані про ці земельні ділянки у Державному земельному кадастрі (т.2 а.с.91-100).

Такі відомості підтверджені і за допомогою довідки, виданою Тарасівським старостинським округом Синюхо-Брідської сьради (т.2 а.с.96).

За поясненнями представника позивачки та наданими документами з підтвердження прав власності на дві земельні ділянки, належні на праві власності третій особі ОСОБА_5 , а саме: площею 0,25 га для будівництва жилого будинку в межах с.Бандурка на підставі державного акту ІІ-МК №039063 від 22 березня 1995 року та площею 0,35га для введення особистого підсобного господарства на підставі державного акту ІІ-МК №039062 від 22 березня 1995 року, вбачається, що третя особа розробляла технічну документацію на належній їй земельні ділянки, після чого через свого представника зверталася до державного реєстратора з питання внесення цих даних до Державного земельного кадастру. Між тим постановою від 4 червня 2020 року ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні такої реєстраційної дії через співпадіння площі належної йому земельної ділянки, площею 0,25га, на 78,295% із площею земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0290 (т.1 а.с.20).

В той же час позивачка ОСОБА_2 з питання надання їй витягу із Державного земельного кадастру відносно спадкової земельної ділянки офіційно не зверталася та відмов у вчиненні відповідної реєстраційної дії не отримувала, в тому числі у зв`язку нібито співпадіннями площ земельних ділянок, належних померлій спадкодавиці, та земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0290.

Для з`ясування даних про земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:0290, площа якої співпадає з площею земельної ділянки (площею 0,25га) третьої особи, якій відмовлено у вчиненні реєстраційної дії, представником позивачки здійснені дії по збиранню таких доказів, в тому числі шляхом направлення відповідних запитів на адресу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, з яких вбачається наступне.

12 вересня та 26 листопада 2018 року відповідачем ОСОБА_4 на ім`я ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області подані заяви на надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для введення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2га спочатку в межах території Софіївської сільради, а потім Тарасівської сільради (т.2 а.с.111-113).

В процесі розгляду поданих відповідачем документів ГУ Держгеокадастром у Миколаївській області видані накази №7270/0/14-18-СГ від 22 жовтня 2018 року про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення документації із землеустрою (із змінами внесеними згідно наказу №9162/0/14-18-СГ від 21 грудня 2018 року) та у подальшому наказ № 1739/0/14-19-СГ від 19 березня 2019 року про затвердження документації із землеустрою. Земельна ділянка, загальною площею 2,00 га ріллі для ведення особистого селянського господарства в межах території Тарасівської сільської ради, передана у власність ОСОБА_4 та їй надано кадастровий номер :09:000:0290 (т. 2 а.с.111-116).

Згодом, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно цієї земельної ділянки 15 квітня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу за номером 1311, який посвідчено приватним нотаріусом Цихонею В. А. (т.1 а.с.33).

Вказуючи на ці обставини, як порушення свого спадкового права, позивачка подала позов та просила визнати незаконними та скасувати накази, як про надання дозволу відповідачу ОСОБА_4 на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки, так і про її затвердження.

Відтак, переглядаючи судове рішення в апеляційній інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки, колегія суддів виходить з наступного.

За положеннями статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Положеннями статті 123 ЗК України (в редакції чинній, на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з частиною 6 статті 186 ЗК України (в редакції чинній, на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186? цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 79? ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до частини другої цієї ж статті формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

З наведених норм та зроблених на підставі їх аналізу правових висновків, висловлених Великою Палатою в постанові від 17 жовтня 2018 року під час розгляду справи 380/624/16-ц та постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/ 2908/ 16-ц, вбачається, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проєкту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

Отже, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власнику земельної ділянки здійснити певні дії на його землі та наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в користування чи власність в майбутньому.

За такого рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Сам проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186? ЗК України ( в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) відповідними органами, які зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проєкту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відтак, за матеріалами справи відповідачу ОСОБА_4 , на підставі його звернення за наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №7270/0/14-18-СГ від 22 жовтня 2018 року (із змінами внесеними згідно наказу №9162/0/14-18-СГ від 21 грудня 2018 року), надано лише дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для ведення особистого селянського господарства.

За такого, оскаржені позивачкою ОСОБА_2 накази від 22 жовтня та 21 грудня 2018 року не є правовстановлюючими актами та не гарантують особі чи невизначеному колу осіб набуття права на конкретну, індивідуально визначену земельну ділянку, і тому така позовна вимога про скасування цих наказів задоволенню не підлягає.

Отже, на переконання колегії суддів та незалежно від мотивів відмови, судом першої інстанції вірно ця вимога позивачки залишена без задоволення.

Одночасно судом першої інстанції належним чином досліджені усі докази, що надані сторонами у справі, які ним вірно оцінені, та правильно встановлено відсутність підстав для задоволення інших вимог позивачки про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження технічної документації на ім`я ОСОБА_4 , скасування реєстрації прав власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору купівлі-продажу землі, укладеного між відповідачами, за відсутності порушення прав позивачки.

Таке обґрунтування судом першої інстанції наведено змістовно, перевірено в суді апеляційної інстанції, та протилежних доказів, які б свідчили про порушення прав позивачки ОСОБА_2 видачею оспореного наказу, реєстрацією прав власності та укладенням договору купівлі-продажу, колегією суддів не встановлено.

На роз`яснення судом першої інстанції можливості реалізації позивачкою свого права на призначення та проведення у справі судової експертизи на предмет з`ясування обставин наявності чи відсутності накладення площі спадкової земельної ділянки та ділянки, належної ОСОБА_3 , таким правом позивачка ОСОБА_2 не скористалася та інших належних доказів на підтвердження цього факту в судове засідання не надала.

Навпаки, надала докази на підтвердження порушення права третьої особи відносно належних саме цій особі земельних ділянок, що не може бути підставою для задоволення позову ОСОБА_2 відносно земельної ділянки, що належала за життя її матері, як спадкодавиці.

Відмова Державного кадастрового реєстратора Відділу в Первомайському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № РВ -020 від 4 червня 2020 року про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, на яку посилається позивачка через розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0290 зареєстрованої 5 лютого 2019 року, площа якої співпадає на 78,295% ( т. 1. а.с.20), не стосується її права на спадок, оскільки пов`язана виключно зі зверненням третьої особи та відносно виключно іншої земельної ділянки, площею 0,25га. Вказане у рішенні державного кадастрового реєстратора накладення земельної ділянки відображено на збірному кадастровому плані суміжних землевласників та землекористувачів (т.1 а.с.32) та стосується земельних ділянок ОСОБА_5 ..

У відповідності до частини 2 статті 16 ЦК України законодавцем визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Втім, згідно з частиною 2 статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків вставлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Між тим, позивачкою у цій цивільній справі не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення її прав, та/або перешкод в оформленні спадкової земельної ділянки, належної її матері.

За такого, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції, застосувавши саме ті норми матеріального закону, які підлягають застосуванню в цьому випадку, дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено порушення її права, та про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, місцевим судом постановлене правильне рішення, яке відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України не може бути скасовано.

Усі інші доводи апелянта не спростовують обґрунтованих висновків суду.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від її імені представником - адвокатом Куц Я. О., залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді С. Ю. Колосовський

О. В. Локтіонова