Справа № 462/935/22 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/1990/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 25 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

22 лютого 2022 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь позивачки ОСОБА_1 25038 грн. моральної шкоди, 7930 грн. витрат на поховання, на користь позивачки ОСОБА_3 25038 грн. моральної шкоди.

23.06.2022 року представник відповідача подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивував тим, що для підтвердження причин та обставин ДТП від 09.08.2019 року до позовної заяви долучено лише витяг з ЄРДР за №0000360 від 09.08.2019 року. Разом з тим, на даний час дане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, перебуває на розгляді Миколаївського районного суду Львівської області (кримінальна справа № 447/1244/20). За наведеного, просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у кримінальній справі № 447/1244/20, оскільки таке може вплинути на вирішення даної справи, зокрема щодо встановлення обставин грубої необережності чи умислу потерпілих, а також інших обставин, що можуть вплинути на розмір відшкодування.

Оскаржуваною ухвалою суду провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 447/1244/20 у кримінальному провадженні №0000360 від 09.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою. Не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дану справу неможливо розглянути без рішення у кримінальному провадженню.

Вказує, що досудовим розслідуванням не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому володілець джерела підвищеної небезпеки за встановлених обставин зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Вважає, що результат розгляду справи №4471244/20 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 КК України, жодним чином не вплине на обов`язок ТДВ СК «Гардіан» здійснити виплату страхового відшкодування.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, Страховик має право прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону,-МТСБУ) стало відомо про набрання у такій справі законної сили.

Згідно з ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснила діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №204/3783/16ц (провадження № 61-1141св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої ч.2 ст.1166 ЦК України, відповідач звільняється від від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України, п.1ч.2 ст.1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому, слід враховувати, що особливі правила ст.1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом з тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належить непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявність непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

У постанові Великої Палати ВС від 11.12.2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст.35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визнано лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20.

Враховуючи, що справа про виплату страхового відшкодування вже розглядається в порядку цивільного судочинства (дана справа), підстав для зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 447/1244/20 у кримінальному провадженні №0000360 від 09.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, колегія суддів не вбачає.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.Повний текст постанови складено 02 грудня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, п.3 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 25 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра