ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4355/22 Справа № 196/1202/19 Суддя у 1-й інстанції - Руснак А. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з, уточненим 19 травня 2021 року, позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, мотивуючи його тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 10 вересня 2016 року, від якого вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що наразі шлюб розірваний та донька проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка категорично відмовляється надавати можливість для його повноцінного спілкуванню з донькою та перешкоджає йому у здійсненні його батьківських прав.

Посилаючись на те, що він має бажання та можливість приймати особисту участь у вихованні доньки, а ОСОБА_2 порушує його права, просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою; встановити йому особисті побачення з донькою, без присутності матері, за місцем його фактичного проживання та реєстрації, щотижня, з 9 години ранку п`ятниці до 19 години неділі, із зобов`язанням повернути дитину до місця її проживання разом з матір`ю.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні із дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою донькою ОСОБА_4 у наступний спосіб: один вихідний день «субота» або «неділя» щотижня, з 10.00 години до 14.00 години у присутності матері ОСОБА_2 за адресою постійного проживання дитини: АДРЕСА_1 . Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив без уваги те, що права батьків на участь у вихованні дитини є рівними та графік, установлений судом першої інстанції, порушує його права як батька. Крім того, установлення йому спілкування з донькою в присутності матері також є невиправданим. У матеріалах справи відсутні докази того, що спілкування з донькою, якій 5 років, без присутності матері будь-яким чином негативно вплине на неї.

30 травня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказувала про те, що донька не сприймає позивача як свого батька та не знає його. Спілкування у її присутності є доцільним та вона проти того, щоб він забирав дитину до себе, оскільки це інший населений пункт.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі з 10 вересня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час малолітня дитина ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю в АДРЕСА_1 (а.с.7,100).

Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 01 серпня 2019 року №2343, відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.101).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 01 серпня 2019 року №2344, остання разом з донькою ОСОБА_4 проживають в господарстві батьків, сім`я благополучна, займається підсобним господарством. Малолітня ОСОБА_4 зростає та виховується в задовільних побутових та санітарних умовах, забезпечена всім необхідним, на вулиці дитячий майданчик, в будинку є дитяча кімната, повністю забезпечена іграшками, дитячим одягом, ніколи не залишається без догляду дорослих та матері (а.с.102).

Відповідно до характеристики на медичну сестру дитячого стаціонару хірургічного відділення КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради", ОСОБА_2 , за час роботи у відділенні, зарекомендувала себе грамотним, добросовісним, кваліфікованим працівником, роботу виконує відповідально та на високому рівні, своєчасно та грамотно виконує доручення, постійно працює над рівнем професійної майстерності, вимоглива до себе, користується повагою серед хворих та колег, є взірцем для молодих спеціалістів, має яскраво виражені лідерські якості, з 31 серпня 2017 року по 10 липня 2020 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с.103).

Згідно довідки КЗ Прядівський дошкільний навчальний заклад «Сонечко» від 31 травня 2021 року №109, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з понеділка по п`ятницю, кожного тижня, з вересня 2020 року відвідує дошкільний навчальний заклад. Дитина завжди охайна, доглянута. Дитину до садочку приводять та забирають бабуся ОСОБА_7 , дідусь ОСОБА_8 та мама ОСОБА_2 , які завжди цікавляться життям дитини у садочку, спілкуються з вихователями закладу. ОСОБА_9 , батько ОСОБА_4 , контакту із садочком не підтримує, з вихователями не спілкується (а.с.104).

Позивач ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні доньки та спілкуватися з нею.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Царичанської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , рекомендовано органом опіки та піклування визначити батькові ОСОБА_1 наступний порядок спілкування із малолітньою донькою, а саме: кожну суботу з 10.00 години до 17.00 години. З огляду на вік дитини, проведення зустрічей батька з донькою рекомендовано проводити у присутності матері (а.с.174).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшовши до висновку, що позивач має право на спілкування з донькою та на участь у її вихованні відповідно до приписів закону, та, з врахуванням інтересів дитини, визначив графік спілкування згідно висновку органу опіки та піклування Царичанської селищної ради.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України) та Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч.1,2 ст.159 СК України).

Колегія суддів наголошує на тому, що частиною п`ятою ст.19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком органу опіки та піклування Царичанської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 рекомендовано визначити батькові ОСОБА_1 наступний порядок спілкування із малолітньою донькою, а саме: кожну суботу з 10.00 год. до 17.00 год. З огляду на вік дитини, проведення зустрічей батька з донькою рекомендовано проводити у присутності матері(а.с.174).

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Колегія суддів наголошує на тому, що законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Інтереси дитини, крім іншого полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.

Європейський суд з прав людини вказав на те, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява №10383/09).

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків, а тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що встановлений графік побачень порушує інтереси матері на виховання дитини є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для встановлення позивачу особистих побачень з донькою, без присутності матері, за місцем його фактичного проживання та реєстрації, щотижня, з 9 години ранку п`ятниці до 19 години неділі, відхиляються, оскільки вказаним графіком позивач бере до уваги лише свої власні інтереси, а не інтереси дитини.

З врахуванням обставин даної справи, взявши до уваги пояснення представників сторін по справі, висновок органу опіки та піклування, з врахуванням якнайкращих інтересів дитини, з дотриманням звичних для дитини умов щодо організації, розпорядку її повсякденного життя, взявши до уваги перш за все інтереси дитини, з урахуванням того, що кожен з батьків має право на спілкування з дитиною у вихідні, та частково прийнявши до уваги доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне позов задовольнити частково, зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки визначити йому такий спосіб його участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею: встановити адаптаційний період, а саме: протягом першого місяця кожну суботу з 10.00 годин до 17.00 годин, в присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини. Наступний місяць проводити зустрічі кожну суботу з 10.00 годин до 17.00 годин, без присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини. Надалі: встановити систематичні побачення кожної 2-ої та 4-ої п`ятниці з 16.00 години до 18.00 години суботи, без присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та інтересів дитини, зобов`язавши позивача забирати та повертати дитину за адресою її проживання.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мати, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати її до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з малолітньою дитиною.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 такий спосіб його участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею:

- встановити адаптаційний період, а саме: протягом першого місяця кожну суботу з 10.00 годин до 17.00 годин, в присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини.

Наступний місяць проводити зустрічі кожну суботу з 10.00 годин до 17.00 годин, без присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини.

Надалі:

- встановити систематичні побачення кожної 2-ої та 4-ої п`ятниці з 16.00 години до 18.00 години суботи, без присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та інтересів дитини, зобов`язавши ОСОБА_1 забирати та повертати дитину за адресою її проживання.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О