ПОСТАНОВА

іменем України

19 липня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/5173/18

провадження № 22-ц/4809/526/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1

боржник - ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 січня 2022 року у складі судді Мохонько В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просив визнати неправочинною бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню №57886291, скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 11 червня 2021 року по виконавчому провадженню №57886291, відновити виконавче провадження та визнати борг у сумі 6926,94 грн по виконавчому провадженню №57886291 нестягнутим з боржника ОСОБА_2 , а рішення суду невиконаним.

В обґрунтування скарги вказав, що 14 липня 2021 року отримав від Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі по тексту - Фортечний ВДВС у місті Кропивницькому) постанову про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому провадженню від 11 червня 2021 року №57886291. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2018 року по справі №404/5173/18 ОСОБА_2 повинна сплатити половину додаткових витрат на лікування ОСОБА_3 у сумі 6926,94 грн та судовий збір в розмірі 490,28 грн. В постанові від 11 червня 2021 року державний виконавець Кас`ян А.М. вказав, що залишок боргу складає 241 грн. Насправді стягувач не отримав грошових коштів в рахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу №404/5173/18 та сума боргу складає 6926,94 грн. ОСОБА_2 на час звернення зі скаргою до суду не погасила борг по виплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , який становить 78719,16 грн. Вказав, що державний виконавець Кас`ян А.М. допустила бездіяльність по примусовому стягненню з ОСОБА_2 боргу у розмірі 6926,94 грн по виконавчому провадженню №404/5173/18, оскільки стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості по аліментам, яка становить 79719,16 грн, є першочерговою по відношенню до всіх інших стягнень, включаючи і стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину. Зазначив, що ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який придбала разом зі своїм чоловіком. Майно подружжя є спільною сумісною власністю в рівних частках. В цьому будинку знаходиться її рухоме майно та майно, яке є її спільною сумісною власністю. Державний виконавець не звернула стягнення на вищевказане нерухоме майно, що є порушенням порядку примусового виконання рішення суду.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача ОСОБА_4 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності боржника та суб`єкта оскарження на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено, що у Фортечному ВДВС у місті Кропивницькому перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Кіровським районним судом в порядку примусового виконання рішення Кіровського районного суду міста Кіровоградавід 21 жовтня 2008 року по справі №2-5762/08 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20 травня 2008 року і до 25 жовтня 2024 року.

Крім того, на виконанні у Фортечному ВДВС у місті Кропивницькомуперебував виконавчий лист від 06 грудня 2018 року №404/5173/18, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитинну ОСОБА_3 у сумі 6926,94 грн одноразово (а.с.6).

Фортечним ВДВС у місті Кропивницькому суду було надано копії матеріалів виконавчого провадження №57886291 (а.с.37-56), з яких убачається, що постановою державного виконавця Фортечного ВДВСу місті Кропивницькому Кас`ян Анни Миколаївни від 13 грудня 2018 року було відкрито виконавче провадження №57886291 за заявою стягувача - ОСОБА_1 від 10 грудня 2018 року (а.с.38,40).

У межах вказаного виконавчого провадження державний виконавець здійснив передбачені законодавством виконавчі дії. Як убачається з відповіді на запит від 20 листопада 2020 року №90905365 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки боржника - юридичних та фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, боржник на обліку в ДФС не перебуває (а.с.46). Згідно з відповідями на запит від 20 листопада 2020 року №90905350 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та на запит від 20 листопада 2020 року №90905351 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації щодо боржника не знайдено (а.с.48,49). Актом державного виконавця встановлено, що за адресою по АДРЕСА_1 у боржника не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.50). Згідно з розпорядженням №57886291, затвердженим начальником Відділу державної виконавчої служби 06 березня 2020 року, грошові кошти, перераховані в період з 14 травня 2019 року по 16 січня 2020 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу №404/5173/18 року у сумі 6685,94 грн перераховано на користь ОСОБА_1 на IBAN НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк» (а.с.45).

Постановою державного виконавця від 11 червня 2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Залишок боргу складає 241 грн, виконавчий збір і витрати стягнуто в повному обсязі (а.с.55).

Не погоджуючись із діями та рішенням державного виконавця у виконавчому провадженні Юрескул Ю.В. звернувся до суду із скаргою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що подана скарга є необґрунтованою.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею п`ятою Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Встановлено, що починаючи з липня 2012 року у Фортечному ВДВС у місті Кропивницькому перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Кіровським районним судом 21 жовтня 2008 року в порядку примусового виконання рішення суду від 21 жовтня 2008 року по справі №2-5762/08, яким ОСОБА_2 повинна сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20 травня 2008 року і до 25 жовтня 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів, складеному державним виконавцем Панченко Ю.С., станом на 01 квітня 2019 року заборгованість по аліментам складає 78719, 16 грн (а.с.7).

Крім того, з грудня 2018 року у Фортечному ВДВС у місті Кропивницькому перебував на виконанні виконавчий лист №404/5173/18 від 06 грудня 2018 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 у сумі 6926,94 грн, одноразово.

Апеляційний суд вважає, що всі сплачені боржником кошти на депозитний рахунок Фортечного ВДВС у місті Кропивницькому повинні були зараховуватися першочергово в рахунок погашення заборгованості боржника по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 по виконавчому провадженню за рішенням суду від 21 жовтня 2008 року по справі №2-5762/08, оскільки погашення боргів по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини мають пріоритетне значення перед усіма іншими боргами, які погашаються лише після повного погашення боржником ОСОБА_2 боргів по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин рішення Кіровського районного суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитинну ОСОБА_3 у сумі 6926,94 грн одноразово вважається невиконаним у повному обсязі.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Висновок державного виконавця, викладений у постанові від 11 червня 2021 року, про повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки вказане рішення суду не було виконано у повному обсязі. Разом з тим в частині задоволення вимог скаржника про визнання боргу у сумі 6926,94 грн по виконавчому провадженню №57886291 нестягнутим з боржника ОСОБА_2 слід відмовити, оскількивирішення такого питання належить виключно до компетенції ДВС.

Крім того, колегія суддів не убачає бездіяльності державного виконавця Кас`ян А.М., оскільки нею було здійснено ряд заходів, спрямованих на примусове виконання рішення, проте було помилково та передчасно повернуто виконавчий документ.

Згідно зі ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відновлення виконавчого провадження у випадку скасування постанови про повернення виконавчого листа здійснюється згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» самим державним виконавцем та до компетенції суду не належить.

Враховуючи викладене вище оскаржувана ухвала підлягає скасуванню відповідно до положень статті 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 січня 2022 рокускасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Кас`ян Анни Миколаївни про повернення виконавчого документу стягувачу від 11 червня 2021 року по виконавчому провадженню №57886291 скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 липня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко