Справа № 522/8373/22
Провадження № 2/522/4053/22
УХВАЛА

07 липня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого- судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Тофан Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Таїровське» Національного університету «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Таїровське» Національного університету «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

07 липня 2022 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

В матеріалах справи є заява представника Позивача про забезпечення позову.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Національної академії аграрних наук України про визнання протиправним та скасування наказу Національної академії аграрних наук України № 163-к від 01 липня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Таїровське» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова», поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскаржуваний наказ є вочевидь протиправним, оскільки його прийняття обґрунтовано в тому числі неналежними та недопустимими доказом актом про проведення внутрішнього аудиту ДП «Дослідне господарство «Таїровське» Національного університету «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова» від 25 лютого 2022 року. Даний акт не містить підписів головного бухгалтера ННЦ «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова» ОСОБА_2 та головного бухгалтера ДП «ДГ «Таїровське» Єфімової Л.О.

У зв`язку з чим, заявник просив:

-Зупинити дію наказу Національно академії аграрних наук України № 163-к від 01 липня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Таїровське» Національного наукового центру «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова» до набрання рішенням законної сили.;

-Заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, визначеним ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», щодо Державного підприємства «Дослідне господарство «Таїровське» Національного наукового центру «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова», в тому числі , але не виключно реєстраційні дії щодо внесення зміни відомостей про керівника та/або про особу, яка має право представляти юридичну особу без довіреності, зміну відомостей про адресу, зміну відомостей про засоби зв`язку, зміну відомостей про основні види діяльності та будь-які інші зміни відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до набрання рішення законної сили.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи спричинить необхідність докладати значні зусилля для відновлення прав позивача, суду не надано. Також позивачем не наведено достатньої обґрунтованості доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, не наведено причин неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, у зв`язку з чим суд вважає клопотання про забезпечення позову необгрунтованим.

Окрім того, забезпечення позову у визначений заявником спосіб фактично призведе до продовження правовідносин між позивачем та відповідачем з відповідними наслідками, тобто заявником пропонується ухвалити рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-154, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська