Ухвала

09 червня 2022 року

м. Київ

справа № 335/1965/21

провадження № 61-4694ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 102 747,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Верховного Суду

від 30 вересня 2019 року у справі № 310/6279/17 визнано протиправною бездіяльність Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у невиплаті їй пенсії з 01 серпня 2017 року, та зобов`язано відповідача поновити їй виплату пенсії з 01 серпня 2017 року. Позивачка зазначала, що у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача щодо невиплати пенсії з серпня 2017 року по грудень 2020 року, вона зазнала моральних страждань, була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, окрім того, вона не мала можливості реалізувати своє право, передбачене Конституцією України, на достатній життєвий рівень для себе та своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади, суму у розмірі 50 тис. грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2022 року апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 01 грудня 2021 року змінено, стягнуто з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади, суму у розмірі 7 тис. грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

25 травня 2022 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, дотримання розумних строків розгляду справи, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 102 747,32 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 100 = 248 100, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Заявник вказав, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд, враховуючи ціну позову, предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, з такими твердженнями представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не погоджується і вважає їх необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги у значній мірі зводяться до незгоди з визначеним судом апеляційної інстанції розміром відшкодування моральної шкоди (його зменшення з 50 000 грн до 7 000 грн) та стосуються переоцінки доказів у справі, що в силу положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Незгода заявника з визначеним судом апеляційної інстанції розміром відшкодування моральної шкоди не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі,

яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович