Справа № 591/4990/19
Провадження № 2/591/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про припинення стягнення аліментів -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів і свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 11 листопада 2011 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 серпня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2014 року було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини і 1/10 частини на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року стягнуто з позивача на користь відповідачки на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною-інвалідом повноліття. Станом на 2019 рік фінансовий стан його істотно змінився, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 у новому шлюбі, був звільнений з роботи, майже рік не міг знайти роботу, а тому просить суд припинити стягнення аліментів на утримання колишньої дружини в розмірі 1/6 частини заробітку.

Представник позивача ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали повністю, підтримали відзив поданий до суду та просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі в зв`язку з необґрунтованістю. В обґрунтування своєї позиції у справі зазначили про те, що матеріальний стан позивача не змінився, так як він і раніше не працював, а на даний час працює, але неофіційно і має дохід.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що з 11 листопада 2011 року сторони перебували у шлюбі. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 серпня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є позивач (а.с.8).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2014 року було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини і 1/10 частини на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.10).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року стягнуто з позивача на користь відповідачки на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною-інвалідом повноліття (а.с.12-13).

Сторони не заперечують, що дитина є інвалідом дитинства в зв`язку з хронічним захворюванням. Син мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до положень ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст.76-78, ст.81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року стягнуто з позивача на користь відповідачки на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною-інвалідом повноліття, а як вище зазначено і сторони цього не заперечують в судовому засіданні дитина мешкає з матір`ю, дитина є інвалідом дитинства і даних про те що стан дитини покращився з моменту внесення рішення про стягнення аліментів суду не надано, натомість на підставі лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_7 визнаний таким, що потребує постійного стороннього догляду.

Позивач по справі є працездатною особою, інвалідом не визнаний, тяжко хворих непрацездатних осіб на його утриманні немає, згідно документів доданих до матеріалів справи працює, хоча і неофіційно надає послуги з перманентного макіяжу, рекламу яких розміщує в соціальних мережах. Крім того часто виїздив за кордон, у тому числі з метою заробітку.

Посилання Позивача на довідку із Сумського міського центру зайнятості від 26.06.2019 року про те, що Позивач перебуває на обліку як безробітний не може бути належним доказом того, що він не може надавати матеріальну допомогу, а лише підтверджує те, що він ніде офіційно не працює.

Посилання Позивача на ту обставину, що він має дітей від іншого шлюбу, не позбавляє його обов`язку надавати матеріальну допомогу відповідачці, яка доглядає за їх спільною дитиною-інвалідом.

Відповідно до ст. 82 Сімейного кодексу України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає, що позивачем та його представником не доведено визначених законом підстав для припинення стягуваних аліментів.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82, 88 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11-13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 червня 2022 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО