Справа № 472/189/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2022 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенка С.С.,

за участю секретаря Чорної О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

свідків ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Веселинівського районного суду, заінтересована особа:Веселинівська селищна рада, із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

Позовні вимоги обгрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на праві власності ОСОБА_6 - чоловіку ОСОБА_5 , яка стала спадкоємцем за законом та прийняла спадщину після смерті останнього.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не склала, спадкоємцем за законом першої черги став її син ОСОБА_1 , який на час відкриття спадщини з нею не проживав та заяву про прийняття спадщини не подавав.

Він є спадкоємцем за законом, як онук померлої і який на момент відкриття спадщини постійно проживав з спакодавцем. Однак, при зверненні до нотаральної контори, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він проживав з спадкоємцем без реєстрації свого місця проживання.

Тому йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 21.04.2022 року відкрито провадження у справі на прийнято заяву до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та з тих же підстав, просили суд задовольнити заяву та встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради Стаднічук А.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що після смерті дідуся заявника в 2012 році переїхала із чоловіком (заявником по справі) ОСОБА_1 до бабусі ОСОБА_5 жити в будинок, розташований по АДРЕСА_1 . З того часу по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вони проживали усі разом в будинку, вони доглядали за бабусею, оскільки вона хворіла, поховання бабусі проводили за власний рахунок.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що добре знає родину заявника ОСОБА_1 , працюють разом. Проживає сім`я ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1 з 2012 року, він особисто допомагав їм переїжджати, перевозив речі. Жили вони з бабусею ОСОБА_5 по день її смерті.

Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Кудрявцівка Веселинівського району Миколаївської області померла ОСОБА_5 , смерть якої зареєстровано Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області 18.12.2013 року, актовий запис про смерть № 46, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , виданого 30.11.1978 року на підставі рішення виконкому Кудрявцівської селищної ради депутатів трудящих від 19.04.1977 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району 28.04.2012 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 15.

В силу вимог ч. 1 ст.1261 ЦК України спакоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 стала дружина спадкодавця (баба заявника) ОСОБА_5 , яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради № 159-02/06-01-222 від 05.01.2022 року. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні. Таким чином, ОСОБА_5 успадкувала вказаний будинок після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , але не оформила своїх спадкових прав на нього.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не склала, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_1 , який на час відкриття спадщини з нею не проживав, заяву про прийяття спадщини не подавав , отже вважається таким, що спадщину не прийняв.

Заявник ОСОБА_1 в силу вимог ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем за законом п`ятої черги, як онук померлої.

Родинні відносини між спадкоємцем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_5 , а саме, що останній є онуком ОСОБА_5 , а вона його бабою, підтверджується :свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , виданого 13.07.1957 року Яснопільською сільською радою Мостівського району Миколаївської області; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданого 12.05.1958 року Яснопільською сільською радою Мостівського району Миколаївської області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 виданого 20.07.1987 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з Довідки роз`яснення № 42/02-31 від 02.02.2022 року , виданої Завідувачем Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Л. Онищенко, заявнику було відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку з тим, що останній проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини без реєстрації.

Згідно Інформаційних довідок № 68915588 від 10.05.2022 року та № 68915554 від 10.05.2022 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкові справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заводились.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_5 була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 02.11.1978 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради за № 15569-02/06-12-2021 від 21.12.2021 року.

Відповідно до довідки заявник ОСОБА_1 , на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , постійно проживав разом з нею без реєстрації.

Відповідно до п. 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівелього кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем (п. 3.22).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц.

Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 315, 316, 318 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1268, 1261 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 01 червня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС. С. Кучерявенко