ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року

по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Подання мотивовано тим, що в провадженні приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження №59291741 до складу якого входять виконавчі провадження із виконання чотирьох виконавчих листів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справах №200/15521/18 та 200/15523/18. Боржником по зведеному виконавчому провадженні є ОСОБА_2 . Останній, разом із іншими особам, належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 . Оскільки вказана квартира має чотирьох співвласників, то частки кожного становлять по ј частині. Тому приватний виконавець звернувся до суду із поданням на підставі ст.443 ЦПК України.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року, подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року по цивільній справі №200/15521/18 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 по цивільній справі №200/15521/18 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - залишити без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича перебуває зведене виконавче провадження №59291741 до складу якого входять виконавчі провадження із виконання чотирьох виконавчих листів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справах №200/15521/18 та 200/15523/18. Боржником по зведеному виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , стягувачем ОСОБА_1 .

Приватним виконавцем подано копію відповіді КП Дніпропетровське МБТІ від 17.07.2019 та копію свідоцтва про право власності від 17.05.2002 із яких вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 згідно із розпорядженням від 22.11.2002 №147-02.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання не може бути задоволено, оскільки приватним виконавцем не надано доказів, що боржник ОСОБА_2 є співвласником квартири, зокрема, що боржником змінено прізвище із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », крім того, не долучено відповідної Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо квартири, що унеможливило перевірку актуальності її власників, не вказано контактних даних заінтересованих осіб (співвласників майна), що унеможливлює їх виклик у строк, визначений для розгляду даного клопотання.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції при розгляді подання порушено норми процесуального права щодо порядку і строку його розгляду, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Цивільно-процесуальним законодавством не визначено вимог до форми та змісту заяви про визначення частки майна боржника у майні.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 №14 скарги, заяви, подання, які подаються учасниками виконавчого провадження з питань пов`язаних з виконанням судового рішення, мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

З огляду на вказані вимоги, заява (подання) повинні містити: найменування сторін у справі, їх місцезнаходження, проживання, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такі відомі.

Відповідно до вимог методичних рекомендацій Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв викладених у листі МЮУ від 18.12.2006 N 25-1/899/7 заява (подання) державного виконавця повинні містити чіткі та конкретні питання, які ставить державний виконавець на вирішення суду, чітку вказівку яким чином, на погляд державного виконавця, суду необхідно вирішити поставлене питання. Державний виконавець повинен зазначити в чому полягає складність виконання рішення чи в зв`язку з чим таке рішення неможливо виконати. У разі звернення з питання визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, - у поданні має

бути розрахована така частка.

Зокрема, зазначити конкретне майно, в якому слід визначити частку, розрахувати розмір частки, зазначити інших співвласників такого майна як заінтересованих осіб, зазначити в чому полягає складність самостійно визначити частку боржника, викласти обставини, якими державний виконавець обґрунтовує свої вимоги, в чому полягає складність виконання рішення.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 №14 такі подання мають розглядатися з обов`язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача, а й учасників спільної власності майна.

Крім того, в абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України зазначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця; суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб; неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

У зазначеній статті йдеться про розгляд подання виконавця не у позовному провадженні, а в окремій процедурі, пов`язаній з виконанням судових рішень. У зв`язку з цим, постає питання про можливість суду у межах такою спрощеної і стислої за часом процедури вирішити питання обсягу прав боржника на певне майно.

Таким чином, державним виконавцем не вчинені всі можливі виконавчі дії та не в повній мірі вжито всіх заходів, не надано суду доказів щодо усіх співвласників квартири, що в свою чергу позбавляє можливості суд визначитись з колом заінтересованих осіб у даній справі та відповідно вирішити питання щодо визначення частки із майна, що є у спільній власності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова