441/461/22 2/441/423/2022
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Виздрик Н.Я.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської обл., третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21.04.2022 звернувся із позовом до Городоцької міської Львівської обл. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори, оскільки не знав про існування заповіту складеного спадкодавцем на його користь, у квітні 2022 року довідався про нього та звернувся для оформлення спадщини до нотаріуса, але нотаріус в оформленні спадкових прав відмовила, мотивуючи пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, 13.07.2022 його представник адвокат Мартин В.І. подала заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності.

Представник Городоцької міської ради в судове засідання в підготовче засідання не з`явився, 27.05.2022 міський голова подав пояснення, в яких визнав позовні вимоги, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.38-39).

Третя особа ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Враховуючи, що відповідач 27.05.2022 подав пояснення у яких позов по суті визнав, суд з огляду на положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається із копії заповіту, що посвідчений 11 січня 2010 року секретарем виконкому Речичанської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №1 (а.с.11), ОСОБА_3 за життя розпорядилась частиною свого майна, зокрема земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6048 га, що належала їй на підставі Державного акту І-ЛВ №016993 виданого 12.02.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №554 та площею 1,1554 га, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту І-ЛВ №016992 виданого 12.02.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №553 (а.с.-13), заповівши їх позивачу.

Із копії свідоцтва про смерть (а.с.6) видно, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, строк для прийняття спадщини збіг 16 липня 2021 року.

ОСОБА_1 до вказаного строку, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернувся.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Така позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 565/1145/17.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 на часі відкриття спадщини не був обізнаний про наявність заповіту складеного ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що він у шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Українець П.Ф.