Справа №705/2605/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання - Заболотній Т.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Вострикова Оксана Іванівна, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконним та скасування акту на право власності на землю, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації об`єкта нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Вострикова О.І., про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконним та скасування акту на право власності на землю, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації об`єкта нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_4 , яка на час смерті була зареєстрована та постійно проживала в с. Гродзево, Уманського району, Черкаської області.

Ще за свого життя ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном та 25.08.2001 р. склала заповіт, за яким все її майно заповіла ОСОБА_5 . На даний час вказаний заповіт не змінений і не відмінений.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 складалася із земельної ділянки площею 0,33 га, в межах згідно з планом, що розташована на території АДРЕСА_1 , переданої їй у власність для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів №58 від 10.11.1995 року.

Вказана обставина підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ЧР №15-10-105 від 27.04.1998 року та Архівним витягом з Рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів №58 від 10.11.1995 року про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,35 га по АДРЕСА_1 .

Крім того, спадщина після смерті ОСОБА_4 складалася також і із житлового будинку АДРЕСА_1 .

Після відкриття спадщини спадкоємець за заповітом, який був і єдиним спадкоємцем першої черги за законом, син спадкодавця ОСОБА_5 спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 прийняв по факту, зокрема перекрив дах у вказаному будинку, побудував новий паркан та весь час користувався, як зазначеним житловим будинком з господарськими спорудами, так і вказаною земельною ділянкою, із часу відкриття спадщини. Однак, вчасно оформити належним чином вказану спадщину, отримавши в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену нерухомість, ОСОБА_5 можливості не мав за відсутності коштів та станом свого здоров`я, а також і у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, адже він був збудований ще у 1955 році і на той час ніяких правовстановлюючих документів на нерухомість в селі не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_5 помер, на час смерті був зареєстрованим та постійно проживав в с. Гродзеве, Уманського району, Черкаської області. Мати - ОСОБА_6 , померла раніше батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на час смерті була зареєстрована та постійно проживала в с. Піківець, Уманського р-ну, Черкаської обл.

Отже, вона - ОСОБА_1 (прізвище змінене у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_7 ) є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , на якого були відсутні правовстановлюючі документи, та земельна ділянка площею 0,33 га в межах згідно з планом, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого підсобного господарства, надана у власність ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів №58 від 10.11.1995 року.

Зазначає, що вчасно звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , однак, 29.09.2020 року отримала відмову у видачі Свідоцтва, так як на спадкове майно, а саме зазначений вище житловий будинок, були відсутні правовстановлюючі документи, тому вимушена була за захистом своїх прав звернутися до суду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області №705/4863/20 2/705/2556/20 від 22.01.2021 року її позов - ОСОБА_1 до Дмитрушківської ОТГ (с. Гродзево) було задоволено та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане рішення суду ніким не оскаржено та на даний час набрало законної сили.

Разом з тим, оформити належним чином спадщину після смерті її батька ОСОБА_5 у вигляді земельної ділянки площею 0,33 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , на даний час Дмитрушківської, Уманського району, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, виданої його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів №58 від 10.11.1995 року, на якій розташований і зазначений житловий будинок з господарськими нежитловими спорудами, вона також можливості не має, адже ще за життя спадкодавця ОСОБА_5 , коли він фактично спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 прийняв та володів і користувався нею, тобто з 08.05.2002 року, Гродзевська сільська рада Уманського району 22.01.2010 року прийняла Рішення за №335-ІІ/V, яким передала у власність ОСОБА_8 зазначену земельну ділянку площею 0,3518 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого підсобного господарства.

Вказана обставина підтверджується Державним актом на право власності на землю площею 0,3518 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: :01:000:0529, виданим ОСОБА_8 28.12.2010 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №68.

Тобто, на вказану земельну ділянку знаходилося на той час два Державних акта на право власності на одну і ту ж землю.

Вказує, що дізналась про наявність ще одного Державного акту, виданого 28.12.2010 року її брату ОСОБА_8 , і у зв`язку з чим вона отримати вказану спадщину можливості не має, лише в той час, коли звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька.

Вважає, що не пропустила строк позовної давності за зверненням до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, хоч не знала і не мала можливості знати про прийняте Рішення №335-ІІ/V Гродзевської сільської ради Уманського району від 22.01.2010 року про видачу 28.12.2010 року Державного акту ОСОБА_8 , так як таке рішення на той час її не стосувалося.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер.

Ще за свого життя, ОСОБА_8 , наскільки їй відомо, розпорядився своїм майном та склав заповіт, в якому все своє майно заповідав своїй дружині ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла та оформила її нотаріально.

Просить: скасувати Рішення Гродзевської сільської ради Уманського району №335-ІІ/V від 22.01.2010 року про видачу 28.12.2010 року ОСОБА_8 Державного акту на право власності на землю площею 0,3518 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер: :01:000:0529; визнати недійсним Державний акт на право власності на землю, кадастровий номер: :01:000:0529, виданий ОСОБА_8 28.12.2010 року на підставі Рішення Гродзевської сільської ради Уманського району№335-ІІ/V від 22.01.2010 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №68; визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 375, видане 20.06.2019 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Востріковою Оксаною Іванівною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 243, в частині отримання у спадщину земельної ділянки площею 0,3518 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: :01:000:0529; скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,3518 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: :01:000:0529, внесений 20.06.2019 року о 11 год. 30 хв. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Востріковою Оксаною Іванівною, номер запису про право власності: 32074827.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просить позов задоволити в повному обсязі та зазначила, що спірна земельна ділянка має належати їй та спадкуватись її дітьми, вона розуміє, що розміри земельної ділянки є різними, вважає це опискою, яку необхідно виправити, та не розуміє чому у Державному акті не зазначено номер будинку АДРЕСА_1 .

Представник Дмитрушківської сільської ради в судове засідання не з?явився, попередньо сільський голова Т. Шевчук подала суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність їхнього представника та винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Попередньо, 12.10.2021 р. ОСОБА_2 подала на адресу суду Відзив на позовну заяву в якому зазначила, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина перша статті 79 ЗК України).

За приписами частин першої-другої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В позові заявлено 4 самостійні позовні вимоги, з яких сплачено судовий збір, однак нормативно-правової кваліфікації обставин, з якими, з врахуванням кількості заявлених позовних вимог та їх правового регулювання, позивач визначає предмет і підстави позову, - позивач в позові не зазначає. В позовній заяві навпаки суб?єктивно інтерпритуються фактичні обставини, на користь заявлених позовних вимог, без належного нормативного та матеріально правового обгрунтування (в тому числі, що стосується фактичних обставин справи), з врахування об?єкту, підстав та порядку спадкування та спадкодавців.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Тобто, спадкодавець може залишити у спадок спадкоємцю лише ті об`єкти нерухомого майна які належали йому на момент смерті.

Позивач ОСОБА_1 в позові посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого батька спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В позові позивач дослівно зазначає:

« ...позивач ОСОБА_1 позбулася спірної земельної ділянки внаслідок незаконного розпорядження нею Гродзевською сільською радою Уманського району, яка прийняла протиправне рішення №335-ІІ/V від 22.01.2010 року про надання права власності ОСОБА_8 на вказану землю, незважаючи на те, що вказана земельна ділянка вже перебувала у власності спадкодавця, ОСОБА_5 за виданим раніше її ж рішенням ...».

Отже, в позові позивач ОСОБА_1 посилається на порушення її прав, зокрема права власності, оскільки вона є спадкоємцем за законом після смерті її батька ОСОБА_5 і « ... Вичерпавши самостійно всі можливі та доступні варіанти вирішення питання щодо отримання зазначеної спадщини у вигляді земельної ділянки площею 0,3518 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: :01:000:0529, після смерті свого батька спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачка ОСОБА_1 і вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав і інтересів, оскільки і у відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ...».

Відповідач зазначає, що дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і, після його смерті, належним чином, у встановленому законом порядку, оформила свої спадкові права на підставі заповіту, в тому числі і на об`єкт нерухомості - земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0529, яка належала спадкодавцю ОСОБА_8 , що підтверджується документально.

Отже, будь-яких правових та фактичних підстав скасовувати рішення Гродзевської сільської ради Уманського району Черкаської області №335-11/V від 22.01.2010 року, визнавати недійсним в судовому порядку Державний акт на право власності на землю, кадастровий номер :01:000:0529, що був виданий при житті ОСОБА_8 , спадкоємцем якого є вона - ОСОБА_2 , та визнавати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія та номер 375, виданого їй 20.06.2019 року, видавник: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикова О.І., - на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0529, як спадкоємцю за заповітом і скасовувати в судовому порядку запис про державну реєстрацію права власності за нею, ОСОБА_2 , на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0529, площа земельної ділянки - 0,3518 га, що була набута нею відповідно до вимог чинного законодавства України у власність в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_8 , - у позивача не має.

За змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VІ «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VІ) державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Тобто, на момент успадкування відповідачем ОСОБА_2 , після смерті чоловіка ОСОБА_8 , земельної ділянки площею 0,3518 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, вона була сформована.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В позовній заяві не має будь-яких належних обгрунтувань з приводу незаконності акту індивідуальної дії - рішення Гродзевської сільської ради Уманського району Черкаської області №335-11/V від 22.01.2010 року та яким чином і які саме права в даному випадку захищає позивач, звернувшись до суду з відповідним позовом. Вважає, що в даному випадку предмет спору взагалі відсутній.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Музуренко Ю.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, що позивач не надала доказів на обгрунтування позовних вимог. З позову не можливо встановити ні предмет позову, ні підстави. Не зрозуміло про яку саме земельну ділянку йдеться в позові, оскільки розмір земельної ділянки різний. В державному акті на який посилається позивачка розмір земельної ділянки інший ніж той, що зазначено нею в позові, не вказано місце розташування (конкретну адресу) земельної ділянки. Право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 визнано за позивачем на підставі рішення суду проте, не встановлено на якій земельній ділянці розташований житловий будинок. Позивач зазначає відповідачем ОСОБА_2 проте не зазначає, які її права порушила ОСОБА_2 . Відповідач по справі ОСОБА_2 належним чином оформила свої спадкові права і ніяким чином не порушує права позивача. Позивачем зазначено також відповідачем Дмитрушківську сільську раду при цьому не обґрунтовано чому саме вказана сільська рада є відповідачем, враховуючи що в позові йдеться про рішення Гродзівської сільської ради. Крім того, в результаті розгляду справи у разі задоволення позову позивач не набуває права власності на земельну ділянку, тобто обрано не вірний спосіб захисту. Позивач ставить питання про скасування рішення органу місцевого самоврядування при цьому не надає його суду та не можливо встановити чи будуть порушені права інших осіб внаслідок скасування зазначеного рішення.

Третя особа приватний нотаріус Вострикова О.І. в судове засідання не з`явилася, попередньо подала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи та правовідносини, що врегульовані нормами права, що їм відповідають.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 6 від 27.05.2020 в с. Гродзеве, Уманського р-ну, Черкаської обл. ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_9 , батько дитини - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_11 (а.с.38).

Згідно Архівного витягу з рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів від 10.11.1995 р. № 58 Про розгляд заяв громадян села ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,35 га по АДРЕСА_1 , що наданий архівним відділом Уманської районної державної адміністрації Черкаської області 27.05.2020 р. за № 04-05/154 (а.с.25).

В Державному акті серія ЧР 15-10-105 від 27.04.1998 р. зазначено, що ОСОБА_4 , на підставі рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів від 10.11.1995 р. № 58 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.26).

Згідно Заповіту від 25.08.2001 р., зареєстрованого в реєстрі за № 49, ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно ОСОБА_9 (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 10.05.2002 р. (а.с.20).

Згідно довідок Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала і була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою залишився житловий будинок з надвірними спорудами. На протязі шести місяців будинком став управляти син померлої ОСОБА_9 . Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, приватизована (а.с.23,24).

ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Гродзево Уманського р-ну, Черкаської обл. народилася ОСОБА_12 (після укладення шлюбу з ОСОБА_7 прізвище змінене на ОСОБА_13 , батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.1967 р. (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.02.2019 р. (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23.08.2019 р. (а.с.28).

При огляді в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 705/4863/20 2/705/2556/20, яка перебувала в провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. з 08.12.2020 р. по 22.12.2020 р., встановлено, що після смерті ОСОБА_5 його дочка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Діброви Л.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, однак, постановою нотаріуса від 29.09.2020 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначений житловий будинок. 08.12.2020 р. ОСОБА_1 звернулася за захистом свого права до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою про визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок. Рішенням від 22.12.2020 р. визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що залишився після смерті її батька ОСОБА_5 . При ухваленні рішення суд зокрема в якості доказів дослідив по господарські книги на будинок, технічний паспорт, довідки Гродзівської сільської ради, документи, що встановлювали факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Однак, як в матеріалах цивільної справи № 705/4863/20 2/705/2556/20, так і в матеріалах наданих ОСОБА_1 до теперішньої позовної заяви, відсутні відомості щодо земельної ділянки, а саме не надано документів про перехід права власності від першочергового власника земельної ділянки до наступних спадкоємців та належного оформлення земельної ділянки наступними власниками.

Тим часом, ще за життя ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (зі слів позивача це син ОСОБА_5 та брат позивачки) видано 28.12.2010 р. Державний акт на право власності на земельну ділянку. Земельна ділянка передана у власність ОСОБА_8 на підставі рішення Гродзівської сільської ради № 35-11/V від 22.01.2010 р. площею 0,3518 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:000:0529 (а.с.44,45).

Тобто, виходячи із хронології подій, пояснень учасників процесу та відсутність позиції Дмитрушківської сільської ради, з наданих сторонами доказів слідує, що при передачі у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , Гродзевською сільською радою виникли розбіжності у розмірі земельної ділянки: в архівному витязі з рішення від 10.11.1995 р. № 58 ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 0,35 га, однак, у Державному акті серія ЧР 15-10-105 від 27.04.1998 р. зазначено, що ОСОБА_4 , на підставі цього ж рішення виконавчого комітету Гродзевської сільської Ради народних депутатів від 10.11.1995 р. № 58 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,33 га.

Тобто, починаючи з 1995 року і до моменту ухвалення Гродзевською сільською радою рішення № 35-11/V від 22.01.2010 р. про передачу спірної земельної ділянки іншому власнику ОСОБА_8 площею уже 0,3518 га, земельна ділянка не була переоформлена спадкоємцями належним чином про що свідчить не виправлена розбіжність у площах земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_8 помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 16.04.2021 р. (а.с.39).

Після смерті ОСОБА_8 вказану земельну ділянку успадкувала його дружина ОСОБА_2 (а.с.42,43).

За змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VІ «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З наведеного слідує, що покійний ОСОБА_8 належним чином оформив право власності на спірну земельну ділянку та їй присвоєно кадастровий номер у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В матеріалах позовної заяви не має будь-яких належних обгрунтувань з приводу незаконності акту індивідуальної дії - рішення Гродзевської сільської ради Уманського району Черкаської області №335-11/V від 22.01.2010 року.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однак, покійний батько позивача ОСОБА_5 не був власником спірної земельної ділянки, оскільки не оформив на неї таке право власності, а отже ОСОБА_1 не набула прав власності на земельну ділянку як спадкоємець.

Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення її прав, свобод чи законних інтересів відповідачами, оскільки, з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_5 не набув права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 , та сторона позивача не зверталася до відповідних організацій з метою належного упорядкування документації щодо спірної земельної ділянки, адже навіть розмір площі у рішенні сільської ради та у Державному акті є різним, що є неприпустимим.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Вострикова Оксана Іванівна, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконним та скасування акту на право власності на землю, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації об`єкта нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Л. С. Годік