31.10.2022 Єдиний унікальний номер 203/6400/13-ц
Єдиний унікальний номер судової справи 203/6400/13-ц
Номер провадження 2/205/2428/22
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/6400/13-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договором позики.

Позов, з урахуванням неодноразово уточненого позову, обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 надав ОСОБА_5 750 000 грн. у позику з умовою повернення коштів до 15.06.2012 року рівними частинами по 21 000 грн. щомісячно протягом 36 місяців. ОСОБА_6 зобов`язалася у разі несвоєчасної сплати грошей у повному обсязі повернути позичені кошти в повному обсязі. У цей день було укладено ще один договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надав 750 000 грн. ОСОБА_5 з умовою повернення їх до 15.06.2012 року наданих коштів рівними частинами по 21 000 грн. щомісячно протягом 36 місяців. Сума винагороди складалась із розрахунку 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики. ОСОБА_6 зобов`язалась повернути заборгованість у разі несвоєчасного повернення позичальником коштів.

ОСОБА_5 позичила у ОСОБА_2 750 000 грн. з умовою повернення рівними частинами по 21 000 грн. протягом 36 місяців з кінцевим терміном повернення 15.06.2012 року. У забезпечення договору ОСОБА_5 віддала ОСОБА_7 в заставу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_2 позичила ОСОБА_5 750 000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами по 21 000 грн. щомісячно протягом 36 місяців до 15.06.2012 року зі сплатою 28 відсотків на залишок суми несплаченої позики. У забезпечення договору ОСОБА_5 віддала ОСОБА_7 в заставу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 зобов`язалася сплатити несплачену своєчасну заборгованість ОСОБА_5 за обома договорами.

Позичальник повернула позикодавцям 2 090 727 грн., тобто позичені кошти не були в повному обсязі повернуті до 15.06.2012 року. Борг становить 909 273 грн.

Відповідно до останньої уточненої позовної заяви (т. 1 а.с. 238-240) позивачі зазначили, що борг відповідачів становить:

- за договором позики з відсотками з ОСОБА_1 по тілу кредиту 604 799,84 грн., за відсотками 643 183,78 грн. (з урахуванням повернутих сум: тіла 145 200,16 грн., відсотків 346 020,84 грн.);

- за договором позики без відсотків з ОСОБА_1 750 000 грн.;

- за договором позики з відсотками з ОСОБА_2 за відсотками 15 573,47 грн. (з урахуванням повернутих сум: тіла 734 426,53 грн., відсотків 125 345,79 грн.);

- за договором позики без відсотків з ОСОБА_2 10 266,32 грн. . (з урахуванням повернутих 739 733,68 грн.).

При цьому, три відсотки річних за договорами з ОСОБА_1 становлять 59 239,73 грн., а за договорами з ОСОБА_2 810,90 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 в уточненому позові (т. 1 а.с. 238-240) просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за двома договорами позики від 17.06.2009 року в розмірі 2 057 223,30 грн., ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачів на її користь заборгованість за двома договорами позики від 17.06.2009 року 26 650,69 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2013 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 27.11.2013 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

12.03.2014 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням висновку судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2014 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

05.10.2015 року від позивачів надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_6 стверджувала, що переплачені позикодавцям за договорами позики кошти в сумі понад 800 000 грн. в якості подяки, однак, позивачі вважають незрозумілою подяку в розмірі, що становить більше половини боргу, який, як стверджують відповідачі, складає 1 500 000 грн.

Від представника відповідачів ОСОБА_8 надійшло заперечення на позов. Заперечення обґрунтовано тим, що 17.06.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 750 000 грн., а також між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 договір позики на суму 750 000 грн. Гарантом повернення позичених коштів виступила ОСОБА_6 . Вказані кошти було повернуто позивачам, а саме: повернуто ОСОБА_1 491 221 грн., а ОСОБА_2 1 584 629 грн., що підтверджується розписками про прийняття грошей. ОСОБА_1 видав на ім`я ОСОБА_2 довіреність на отримання грошей, тому остання була повноважною на отримання коштів. Сторони усно домовлялися про сплату відсотків ОСОБА_5 за користування грошима, що письмово у договорах не було обумовлено, тому нею було повернуто кошти в більшому розмірі. Вищевказані 1 500 000 грн. були позичені для придбання земельної ділянки, що підтверджується договором між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_5 від 08.05.2009 року з відстрочкою платежу в розмірі 1 235 411,70 грн., а також листом Дніпропетровської міської ради про заборгованість за відсотками в розмірі 20 105,05 грн. за вказаним договором та квитанціями про оплату. Отже, відповідачі визнають укладення договорів позики без відсотків для придбання земельної ділянки та заперечують підписання ними договорів позики з 28 відсотками річних. Оскільки договори з відсотками відповідачі не підписували, просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 року призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, на час якої провадження по справі зупинено.

У зв`язку з поверненням матеріалів цивільної справи без виконання судової почеркознавчої експертизи 16.03.2016 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2016 року призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, на час якої провадження по справі зупинено.

Після надходження висновку експертизи ухвалою судді від 11.08.2016 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою суду від 04.11.2016 року витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 30.11.2016 року до участі у справі залучено правонаступника померлої ОСОБА_6 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 27.12.2016 року призначено комплексну почеркознавчу та технічну експертизу.

01.03.2017 року матеріали справи повернуто з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 24.04.2017 року призначено комплексну почеркознавчу та технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи без проведення експертизи 26.01.2018 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року призначено судову комісійну почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

Після надходження висновку експерта 10.02.2020 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10.08.2020 року від позивачів надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що за договором позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 без відсотків заборгованість становить 10 266,32 грн., а 3 відсотки річних 2 511.80 грн., та збитки від інфляції 15 113,61 грн.; за договором позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з відсотками залишок тіла кредиту становить 15 573,47 грн., 28 відсотків річних 35 562,60 грн.; заборгованість за договором позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 без відсотків складає за тілом 750 000 грн., а 3 відсотки річних 183 504,10 грн. та збитки від інфляції становлять 1 104 150 грн.; заборгованість за договором позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з відсотками за тілом складає 604 799,84 грн., за 28 відсотками річних 1 381 122,96 грн. На підставі викладеного ОСОБА_2 просить солідарно стягнути з відповідачів суму боргу за договорами позики від 17.06.2009 року в розмірі 79 027,80 грн., а ОСОБА_1 просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму боргу за договорами позики від 17.06.2006 року в розмірі 4 023 576,90 грн.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 02.09.2020 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить ОСОБА_3

14.09.2020 року від представника відповідача ОСОБА_8 надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила відмовити в задоволенні позову, оскільки договори позики з відсотками ОСОБА_5 не підписувала, а кошти позичала на купівлю земельної ділянки, на яку вистачило позичених коштів за договорами без відсотків в розмірі 1 500 000 грн.

30.09.2020 року від представника позивачів ОСОБА_9 надійшли додаткові пояснення, в яких він заперечував проти достовірності результатів судових експертиз від 07.07.2016 року та 24.12.2019 року, посилаючись на стан здоров`я ОСОБА_5 при відібранні вільних зразків підпису. Також зазначив, що встановлена під час проведення експертиз справжність підпису ОСОБА_6 на договорах позики свідчить про введення нею суд в оману для приховання істини.

19.10.2020 року від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 надійшли додаткові пояснення, в яких вказала, що підписання в один день договорів позики без відсотків та з відсотками є нелогічним, та просила відмовити в задоволені позову.

03.11.2020 року від позивачів надійшов уточнений позов, в якому ОСОБА_2 просила стягнути на її користь з ОСОБА_4 суму боргу за договором позики з відсотками від 17.06.2009 року в розмірі 11 077,22 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики без відсотків від 17.06.2009 року в розмірі 15 573,47 грн. При цьому, обґрунтовує вказані суми ОСОБА_2 розрахунком, відповідно до якого заборгованість за договором позики з відсотками становить 15 573,47 грн., а за договором позики без відсотків складає 11 077,22 грн., з яких 10 266,32 грн. заборгованість за тілом, 810,90 грн. 3 відсотки річних. Виноградов в уточненому позові просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 суму боргу за двома договорами позики від 17.06.2009 року в розмірі 2 057 223,30 грн. З розрахунку в уточненому позові вбачається, що вказана сума складається з заборгованості: за договором позики від 17.06.2009 року з відсотками в розмірі 1 247 983,62 грн., з яких 604 799,84 грн. тіло, 643 183,78 грн. відсотки, а також за договором позики від 17.06.2009 року без відсотків в розмірі 809 239,73 грн., з яких: 750 000 грн. тіло, 59 539,73 грн. 3 відсотки річних.

Від представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 надійшов відзив на позов, в якому заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що договори позики з відсотками ОСОБА_5 не підписувала, що підтверджується висновками повторних експертиз. При цьому, висновок експертів Київського науково-дослідницього інституту судових експертиз від 18.02.2014 року, складений на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року, не можна брати до уваги, оскільки експериментальні зразки почерку ОСОБА_5 були відібрані не в судовому засіданні, а поза ним, експериментальні зразки почерку ОСОБА_5 не посвідчені суддею, таким чином, відсутні докази, що саме у ОСОБА_5 були відібрані експериментальні зразки почерку, які знаходяться в 1 томі на а.с.63-82, що призвело до невірного експертного дослідження. Окрім того, у відзиві зазначено, що у висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз експерти звернули увагу, що зображення підпису від імені ОСОБА_5 на аркуші справи 7 (том 1) та підпису від її імені на аркуші справи 27 (том 1) відрізняються, що, на думку представника відповідача свідчить, що копія договору позики з процентами, додана позивачами до позову, була знята не з оригіналу договору, розташованого на сторінці справи 27 (том 1). Таким чином, зазначає представник, позивачі вводять суд в оману, надаючи договори, які ОСОБА_5 не підписувала. Оскільки позивачі не надали належних та допустимих доказів у підтвердження позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову.

03.12.2020 року від представника позивачів адвоката Бондаря Є.І. надійшла відповідь на відзив на уточнений позов, в якій зазначено, що при поданні позову позивачі спочатку додали копії договорів позики, а потім оригінали, при цьому випадково подали до канцелярії суду копію договору позики від 17.06.2009 року (т.1 а.с. 7), яка була зроблена з оригіналу договору, який отримала ОСОБА_5 . Також представник зазначив, що під час проведення експертиз брались лише оригінали договорів позики, тому посилання на копії не має значення для вирішення спору. Також у відповіді представник звернув увагу на те, що ОСОБА_5 переплатила майже мільйон гривень, що доводить підписання також договорів з відсотками.

Ухвалами суду від 09.04.2021 року та 08.11.2021 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

01.08.2022 року провадження по справі поновлено у зв`язку з надходженням експертного висновку.

Від позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшли заяви, в яких просили закінчити розгляд справи в їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Опари Г.В. надійшла заява, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не сповістив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

У ході судового розгляду встановлено, що 17.06.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір позики, відповідно до умов якого останній було позичено 750 000 грн. з умовою повернення коштів по 21 000 грн. рівними частинами протягом 36 місяців з остаточною датою повернення до 15.06.2012 року. Гарантом цієї позики виступила ОСОБА_6 , яка зобов`язалася сплатити борг, у разі не сплати ОСОБА_5 коштів у строк. Договір укладено у двох примірниках, оригінали яких містяться у матеріалах справи (т. 1 а.с.27, 31).

Судом встановлено, що 17.06.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір позики з заставою, відповідно до умов якого останній було позичено 750 000 грн. з умовою повернення коштів по 21 000 грн. рівними частинами протягом 36 місяців з остаточною датою повернення до 15.06.2012 року. Гарантом цієї позики виступила ОСОБА_6 , яка зобов`язалася сплатити борг, у разі не сплати ОСОБА_5 коштів у строк. Договір укладено у двох примірниках, оригінал договору міститься у матеріалах справи (т. 1 а.с. 28).

На виконання зазначених договорів ОСОБА_5 повернуто кошти. Як зазначено позивачами в уточненому позові (т.1 а.с.50), загальна сума повернутих грошових коштів складає 2 090 727 грн.

При цьому, загальна сума за обома договорами, яку зобов`язана була повернути ОСОБА_5 становить 1 500 000 грн. З наведеного вбачається, що заборгованість за вказаними договорами позики ОСОБА_5 повернула позивачам в повному обсязі.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що між ним та ОСОБА_5 17.06.2009 року було укладено ще один договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача 750 000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21 000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики. Оригінал вказаного договору міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.27).

Також у позові зазначено, що 17.06.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено ще один договір позики з заставою, відповідно до якого остання отримала від ОСОБА_2 750 000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21 000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики. Оригінал вказаного договору міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.26).

У судовому засіданні 28.09.2015 року ОСОБА_5 , допитана в якості свідка, повідомила суду, що дійсно позичала кошти у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 750 000 грн. у кожного та підписувала договори без відсотків, однак, договори позики від 17.06.2009 року з відсотками не підписувала, інші кошти, окрім зазначених не позичала.

На виконання ухвали суду Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок № 2789-16 судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 203/6400/13-ц (т. 2 а.с.86-106). Відповідно до вказаного висновку підпис від імені ОСОБА_5 в графі « ОСОБА_5 » договору позики з заставою від 17.06.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на суму позики 750 000 грн. з винагородою 28 відсотків річних (а.с.26) виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису; підпис від імені ОСОБА_5 в графі « ОСОБА_5 » договору позики від 17.06.2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на суму позики 750 000 грн. з винагородою 28 відсотків річних (а.с.27) виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. При цьому, висновком встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 в графі « ОСОБА_5 » в інших договорах позики без відсотків від 17.06.2009 року, оригінали яких розташовані в томі 1 на а.с. 28, 29, 31, виконані самою ОСОБА_5 .

На виконання ухвали суду Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок експерта № 18-1458 додаткової, комісійної судово-почеркознавчої експертизи (т. 2 а.с. 201-233). Згідно з вказаним висновком експерта підпис від імені ОСОБА_5 у наданому на експертизу договорі позики з заставою (з відсотками) від 17.06.2009 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 26), розміщений у розділі «Підписи сторін» в графі « ОСОБА_5 » виконаний не самою ОСОБА_5 , а іншою особою. Також у висновку зазначено, що вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 у договорі позики (з відсотками) від 17.06.2009 року на суму 750 000 грн. (т. 1 а.с.27), розміщений у розділі «Підписи сторін» в графі « ОСОБА_5 » самою ОСОБА_5 або іншою особою (особами), не виявилося можливим з причини, викладених у п. 2 дослідницької частини висновку. При цьому, у п. 2 дослідницької частини висновку зазначено: «Оцінкою результатів проведеного дослідження встановлено, що ні збіжні, ні розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для якого-небудь (позитивного чи негативного) висновку про виконання досліджуваного підпису від імені ОСОБА_5 у наданому на експертизу документі (т. 1 а.с. 27) нею самою. Викладене пояснюється таким чином: більшість збіжних окремих ознак відноситься до малоінформативних та носить приблизний характер та при наявності діагностичних ознак, походження яких не вдалося пояснити через незначний ступінь їх прояву, наведені збіжні ознаки не можуть бути покладені в основу позитивного висновку про тотожність виконавця. В свою чергу, виявлені розбіжності не вдалося оцінити однозначно, а саме: вони можуть бути пов`язані як з виконанням досліджуваного підпису самою ОСОБА_5 у якихось незвичних умовах або у незвичному стані, так із виконанням цього підпису короткого за об`ємом графічного матеріалу і простому по виконанню іншою особою з наслідуванням підпису (підписам) ОСОБА_5 ».

Також висновком встановлено, що підписи ОСОБА_5 в договорах позики без відсотків (а.с.28, 29, 31) виконані самою ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ОСОБА_5 не підписувала договір позики з ОСОБА_1 від 17.06.2009 року щодо отримання в позику 750 000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21 000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики, оригінал якого міститься в томі 1 а.с. 27, а також ОСОБА_5 не підписувала договір позики з заставою з ОСОБА_2 від 17.06.2009 року щодо отримання в позику 750 000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21 000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики, оригінал якого міститься в томі 1 а.с. 26.

При цьому, суд не бере до уваги висновок за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 14547/14548/13-32 від 18.02.2014 року (т. 1 а.с.102-109), виконаний на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року, оскільки відібрання у ОСОБА_5 експериментальних зразків та їх оформлення здійснено з порушенням п. 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (в редакції, яка була чинною на дату постановлення судом ухвали), а саме: експериментальні зразки відібрано не у судовому засіданні без складання протоколу, а також відібрані зразки не засвідчено судом.

Так, відповідно до п. 3.4. вказаної інструкції вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань. Протокол підписується всіма особами, які брали участь у вилученні об`єктів, відібранні зразків. Об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку.

Суд критично ставиться до аргументів представника позивачів адвоката Бондаря Є.І. щодо невірності висновків Одеського науково-дослідним інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та Дніпропетровського науково-дослідним інституту судових експертиз Міністерства юстиції України через те, що їх складено при дослідженні експериментальних зразків підпису, які відібрано у ОСОБА_5 після погіршення стану її здоров`я, з огляду на наступне. Вищевказаними експертами, окрім дослідження договорів позики з відсотками, також було досліджено договори позики без відсотків та встановлено, що останні підписані самою ОСОБА_5 , що свідчить про хибність доводів представника позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст.ст. 79, 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно з главою 16 Розділу VI ЦК України (в редакції чинній станом на 17.06.2009 року): правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України); правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України); правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України); правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Враховуючи, що за договорами позики від 17.06.2009 року, укладеними ОСОБА_5 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без відсотків, кошти було повернуто, а договір позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 17.06.2009 року з винагородою 28 відсотків річних, а також договір позики з заставою між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з винагородою 28 відсотків річних, ОСОБА_5 не підписувала, вимоги позивачів щодо стягнення з відповідачів заборгованості за вказаними договорами позики від 17.06.2009 року є необґрунтованими.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 також просив стягнути з відповідачів 3 відсотки річних в сумі 59 239,73 грн. відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, нараховані на тіло заборгованості в розмірі 750 000 грн. за договором позики від 17.06.2009 року без відсотків. Позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачів 810,90 грн. 3 відсотків річних за договором позики з заставою від 17.06.2009 року без відсотків.

Частина 2 ст. 625 ЦПК України передбачає, зокрема, обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором позики від 17.06.2009 року (без відсотків), укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а також за договором позики з заставою від 17.06.2009 року (без відсотків), укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , остаточна дата повернення коштів встановлена 15.06.2012 року.

Як вбачається з розписок позивачів про отримання коштів за договорами позики (т. 1 а.с.30,32-35), станом на 15.06.2012 року ОСОБА_5 повернула позивачам позику в повному обсязі. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідачів 3 відсотків річних відсутні.

На підставі викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15-16, 202, 207, 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 259, 263-264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , про стягнення суми боргу за договором позики - відмовити.

Судові витрати позивачів не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко