Справа № 203/271/22
Провадження № 2-п/0203/13/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 203/271/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року у цивільній справі № 203/271/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, оскільки неявка відповідача у судові засідання була викликана тим, що останній є волонтером, здійснює постійні поїздки з гуманітарними місіями та через введений воєнний стан не зміг залишатися осторонь своєї держави та перебував в регіонах України, де ведуться бойові дії, через що не міг отримувати судові повістки та прибувати у судові засідання, а повноваження його представника під час розгляду справи були припинені. Про існування заочного рішення відповідач дізнався із відкритого доступу Єдиного державного реєстру судових рішень. Із вказаним рішенням відповідач не погоджується, оскільки вважає, що судом не в повній мірі зібрано докази по справі, зокрема не допитано дітей та не з`ясовано їх думки щодо того, з ким вони бажають проживати, у той час як відповідач має докази того, що діти прихильні саме до нього та бажають проживати з ним. на доказ бажання дітей проживати з відповідачем, останній посилається на рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року, яким встановлено графік спілкування бабусі з онуками та кожного разу після спілкування бабусі з дітьми, останні просять відвезти їх до батька. Також, відповідач вважає, що судом безпідставно прийнято до уваги акт обстеження житла за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, на думку відповідача, додані до нього фотознімки є неналежними доказами, оскільки неможливо встановити коли саме вони зроблені та встановлюють придатність цього житла для проживання. Окрім цього, на думку відповідача, що притягнення до адміністративної відповідальності, а також наявність судимостей у батьків жодним чином не повинно впливати на визначення місця проживання дітей, у зв`язку з чим рішення ухвалене без встановлення фактичних обставин справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18 листопада 2022 року дану заяву розподілено в провадження судді Колесніченко О.В.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, остання через канцелярію суду подала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності, в якій також просила заяву відповідача залишити без задоволення. Окрім цього, 30 листопада 2022 року через канцелярію суду представником позивача подане заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якій зазначається, що подана відповідачем заява не містить законних, обґрунтованих та беззаперечних доводів того, що ухвалене судом рішення підлягає скасуванню, оскільки до заяви не додано жодних доказів, які підтверджують обставини, на які він посилається, зокрема те, що діти бажають проживати разом із ним. Крім того, неявка відповідача у судові засідання є неповажною, а його зайняття волонтерською діяльністю нічим не підтверджені, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що відповідач зловживає наданими йому процесуальними правами.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалене заочне рішення у цивільній справі № 203/271/22 (провадження № 2/0203/692/2022), за яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів задоволені та місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом з матірю ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а також з відповідача ОСОБА_1 на утримання синів, в особі матері ОСОБА_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 березня 2022 року та до досягнення кожним з дітей повноліття. Зазначеним рішення з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 1 984 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн. (а.с. 65, 66-71 т. № 2).

З матеріалів справи вбачається, що у судові засідання відповідач викликався шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, після залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком, відповідач ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання з невідомих суду причин. Лише у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначив, що причиною його неявок у судові засідання було те, що він займається волонтерською діяльністю здійснює постійні поїздки з гуманітарними місіями та через введений воєнний стан не зміг залишатися осторонь своєї держави та перебував в регіонах України, де ведуться бойові дії, через що не міг отримувати судові повістки та прибувати у судові засідання. Окрім цього відповідач зазначає, що повноваження його представника ОСОБА_5 на момент розгляду справи припинені.

В той же час, суд критично відноситься до того, що відповідач був позбавлений можливості отримувати судові повістки, з`являтися в судові засідання, оскільки жодних заяв або клопотань від відповідача під час розгляду справи до суду не надходило, відповідач не просив суд надати йому час на залучення нового представника. Тим більше, у відповідності до норм ЦПК відповідач не позбавлений права надавати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, долучати письмові пояснення по суті справи, а також долучати докази. Більше того, відповідачем не надано жодних доказів того, що його неявки в судові засідання викликані тим, що він займається гуманітарними місіями в зоні проведення бойових дій України

Відповідач у разі незгоди з заявленими позовними вимогами був наділений правом у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України подати до суду відзив на позов та відповідні докази в його обґрунтування, однак протягом часу розгляду справи цього не зробив.

Стосовно ж посилань відповідача з приводу того, що останній не погоджується з самим рішенням суду, то відповідачем по справі не наведено в його заяві будь-яких посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. По суті заявником не представлено відповідні твердження, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин, а також, по суті заявником не представлено відповідних доказів та тверджень, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду.

Також суд дійшов висновку, що у заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є незгода з вимогами позивача та ухваленим рішенням по суті.

Так, суд вважає, що докази, на які посилається відповідач істотного значення для правильного вирішення справи не мали, а отже достатніх підстав для скасування заочного рішення, яке просить переглянути відповідач, судом встановлено не було.

Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» від 03.12.2003).

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити заяву відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення, роз`яснивши відповідачу, що згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України він має право оскаржити це заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 285-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 203/271/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний 12.12.2022.

Суддя О.В. Колесніченко