ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-877/12
провадження № 6/753/461/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.,

при секретарі Мартинюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивував тим, що 01.07.2013 рішенням Дарницького районного суду м. Києва позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 задоволено частково. 12.06.2014 Апеляційним судом м. Києва рішення суду першої інстанції скасовано, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На виконання рішення суду видані виконавчі листи від 16.07.2014. 18.12.2018 укладено договір між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №ML-019/086/2008 від 19.08.2008. 04.07.2022 укладено договір факторингу 549-02 між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № ML-019/086/2008 від 19.08.2008.

У зв`язку з чим просить замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Діджи Фінанс».

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви. Причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

01.07.2013 рішенням Дарницького районного суду м. Києва позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 задоволено частково. 12.06.2014 Апеляційним судом м. Києва рішення суду першої інстанції скасовано, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

На виконання рішення суду Дарницьким районним судом м. Києва видані виконавчі листи від 16.07.2014.

18.12.2018 укладено договір між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №ML-019/086/2008 від 19.08.2008.

04.07.2022 укладено договір факторингу 549-02 між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № ML-019/086/2008 від 19.08.2008.

Заявник просить замінити стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Діджи Фінанс».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, що містить постанова Верховного Суду України від 20.11.2013 року (Справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, 910/2954/17 від 11 березня 2021 року.

Разом з тим, особа може бути замінена судом в порядку процесуального правонаступництва за статтею 55 ЦПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її право попередника щодо майна чи активів, набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва.

Враховуючи те, що заява про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження подана після строку спливу пред`явлення виконавчого листа до виконання, і заявником не надано доказів про те, що такий строк був поновлений судом, як і зокрема не надано доказів того, що виконавчі листи перебувають на виконанні, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 98, 120, 127, 260, 353, 433, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий І.К. Цимбал