Справа № 716/16/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.06.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.
з участю: секретаря судових засідань Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна Чернівецької області питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
Під час проведення судового засідання вищевказаної цивільної справи по суті представниця відповідачки адвокат Мельник С.Г. звернулася до суду із заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з відповідача судових витрат. У зв`язку з чим призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15 год.30 хв. 20.06.2022, а також встановлено останній строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 06.06.2022.
Від представниці відповідачки ОСОБА_3 06.06.2022 до суду надійшла письмова заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат в розмірі 9000 грн, до якої в підтвердження понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги та представництво в суді; довідку-акт приймання-передачі виконаних робіт; квитанцію до прибуткового касового ордера.
В судове засідання, належним чином повідомленні про дату, час та місце його проведення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим у відповідності до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України розгляд заяви проведено без їх участі.
Від представника позивача адвоката Данищука В.Я. до суду надійшло письмове клопотання про зменшення витрат, в якій посилаючись на недоведеність відповідачкою понесених витрат, просив суд відмовити у стягненні з позивача на користь відповідачки судових витрат на правничу допомогу.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Так, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, надані представниками сторін заяви та письмові докази, вирішуючи питання про компенсацію витрат відповідачки на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2022 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Згідно ч. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.2 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові на позивача.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
- договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
- за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
- як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
- адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
- адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
- відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 05.03.2019 в справі №922/1163/18, згідно якого, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Надання адвокаткою Мельник С.Г. відповідачці адвокатських послуг при розгляді даної справи підтверджується, зокрема: договором про надання правничої допомоги та представництво в суді від 17.07.2020, довідкою-актом приймання-передачі виконаних робіт, згідно цього договору; квитанцією до прибуткового касового ордера від 01.06.22, що підтверджує оплату позивачкою наданих послуг у розмірі 9000 грн.
Як вбачається із тексту договору від 20.07.2020, у ньому наявний пункт 3.1, яким передбачено, що оплата за даним договором здійснюється за домовленістю між сторонами, що відображено у додатку до цього договору і становить адвокатську таємницю.
Не зважаючи на недолучення до заяви додатку до цього договору, але за умови визначення в довідці-акті приймання - передачі вартості виконаних робіт в залежності від їх виду і витраченого на нього часу та підтвердження оплати відповідачкою наданих послуг, у суду наявна об`єктивна можливість пересвідчитися у домовленості між адвокаткою та її клієнткою щодо розміру та порядку адвокатського гонорару.
Враховуючи вищенаведене, суд не приймає до уваги заперечення іншої сторони в цій частині та використовуючи свої дискреційні повноваження, не вважає цю обставину підставою для відмови у відшкодування судових витрат відповідачки на правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.3-4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.ч.5-6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, приписами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розмір судових витрат на правничу допомогу відповідачки, які підлягають стягненню з позивача, суд приймає до уваги наступне.
Згідно ст.62 ч.4 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Звертаючись до суду в інтересах відповідачки адвокат Мельник С.Г. надала суду ордер, який відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 67). Також останньою надано суду договір про надання правничої допомоги та представництво у суді від 17.01.2020 (а.с. 96), копію довіреності від 25.11.2021, яка зберігає чинність до 25.11.2022, згідно якої ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 , зокрема представляти її інтереси в судах України усіх інстанцій з усіма правами, які надано законом відповідачу.
Умовами п 3.3. договору передбачено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення виконання Доручення. Зазначене спростовує доводи представника позивача про непричетність даного договору до цивільної справи, що розглядається.
Крім цього, відповідно до довідки-акту приймання-передачі виконаних робіт від 01.06.2022 адвокат Мельник С.Г. надала позивачці послуги, які полягали: в наданні консультації, зборі доказів на підтвердження правової позиції відповідачки у справі, складанні відзиву на позовну заяву та підготовці для подачі до суду та позивачу, на які було витрачено 5 годин (ціна однієї 1300,00 грн.), вартістю 6500,00 грн.; представництві в суді потрачено 2 години (ціна однієї 1250,00 грн.) вартістю 2500,00 грн, разом потрачено 7 годин загальною вартістю 9000,00 грн, які відповідачка сплатила адвокатці, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 01.06.2022. Вказана квитанція підписана адвокаткою та на ній проставлено печатку адвокатки Мельник С.Г.
Верховний Суд в своїй постанові у справі № 727/4597/19 від 16 квітня 2020 року зазначив, що, відповідно до положень ст. 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.
ВС вказав, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
З огляду наведеного суд не приймає до уваги доводи представника позивача, що квитанція до прибуткового касового ордера від 01.06.2022 є неналежним доказом понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що представницею відповідачки адвокаткою Мельник С.Г. подано до суду в інтересах ОСОБА_2 у справі № 727/4597/19 відзив на позовну заяву із відповідними документами, адвокатський запит до Державної прикордонної служби України про перетин кордону позивачем, клопотання про витребування доказів. Також представниця відповідачки приймала участь у двох судових засіданнях тривалістю дві години. Дані обставини відповідають переліку наданої правничої допомоги адвокаткою Мельник С.Г. в рамках цивільної справи №716/16/22, що міститься в довідці-акті приймання-передачі виконаних робіт, який надано до суду та юридичним послугам, які передбачені Договором про надання правничої допомоги від 17.07.2020.
Проте, суд вважає, що є завищеними, й такими що не можна визнати обґрунтованими зазначені в довідці-акті послуги, не пов`язані з участю адвоката в судових засіданнях (надання консультації, збір доказів на підтвердження правової позиції відповідачки у справі, складання відзиву на позовну заяву та підготовці для подачі до суду та позивачу), на які витрачено 5 годин, загальною вартістю 6500 грн. При цьому суд звертає увагу, що в розрахунку витраченого адвокаткою часу на таку правничу допомогу не конкретизовано тривалість часу, витраченого на кожен вид послуг окремо.
На переконання суду заявлені до відшкодування відповідачкою витрати на правничу допомогу є неспівмірними із предметом спору (одна позовна вимога), складністю справи, яка є незначною, значення справи для сторін, результат якої ніяким чином не впливає на репутацію відповідачки та не має публічного інтересу, також наданий адвокаткою час не відповідає критерію розумності щодо його тривалості (складність даної справи не вимагала витрат 5-ти годин часу на виконання роботи щодо надання супутніх адвокатських послуг, спрямованих на реалізацію прав клієнтки та підготовки до розгляду справи в суді).
З огляду викладеного, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд приходить до переконання, що заява про стягнення судових витрат підлягає до часткового задоволення та з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн за надані послуги правничої допомоги, що полягають у наданні консультації, зборі доказів на підтвердження правої позиції відповідачки, складанні відзиву та участі в судових засіданнях
Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 20.06.2022 учасники справи не з`явилися, а повний текст рішення складено 28.06.2022 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 28.06.2022.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.76-82,133,137,141,246,247,258-259,263-265,270,272,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Заяву адвокатки Мельник С.Г., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), жителя с. Веренчанка Чернівецького району Чернівецької області на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) жительки с.Веренчанка Чернівецького району Чернівецької області судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 28.06.2022.
Суддя О.Пухарєва