Провадження № 2/679/169/2022
Справа № 679/83/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретар судових засідань Дмітрієва О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю.,

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,

за участю представника позивача Огойка А.А.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Огойко А.А. звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування такого останній зазначив, що 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №581, про звернення стягнення з громадянина України, який є ОСОБА_1 (далі-Позивач), яка є боржником за Кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року, укладеним з Публічне акціонерне товариство банк «ТРАСТ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №БТ-ПВ-01 від 04 червня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі Стягувач, Відповідач), заборгованості за кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року.

Зі змісту цього виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 червня 2019 року по 17 грудня 2019 року.

Сума заборгованості складає 73958,36 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 42899,69 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 20044,18 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1014,49 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 10000.00 гривень.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню становить 74458,36 гривень.

Представник позивача зазначає, що на сьогодні Стягувач протиправно намагається в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання грошового зобов`язання Позичальником, як боржником, що виникло на підставі Кредитного договору №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року.

Зокрема, 27 травня 2020 року ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. із заявою №1778/ПВ/20 від 27 квітня 2020 року про примусове виконання рішення, якою просило розпочати примусове виконання зазначеного виконавчого напису.

27 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62194143 з примусового виконання означеного виконавчого напису.

27 травня 2020 року приватним виконавцем Клименком Р.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, за якою постановлено визначити для ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 300 грн.

27 травня 2020 року вказаним приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, за якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 7445,84 грн.

10 липня 2020 року приватним виконавцем Клименком Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку спрямовано на виконання до Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Цією постановою зобов`язано вказаний підрозділ здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20%,відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, після утримання всіх податків та зборів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника за виконавчим провадженням №62194143 складає 82904,20 гривень.

Також, 10 липня 2020 року вказаним приватним виконавцем винесено ще одну постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку спрямовано на виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Цією постановою також зобов`язано вказане управління Пенсійного фонду України здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 %, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, після утримання всіх податків та зборів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника за виконавчим провадженням №62194143 складає 82904,20 гривень.

Разом з тим, на переконання представника позивача, означений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. протиправно, без належних на те правових підстав, а вимоги ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» є неправомірними, у зв`язку з чим Заявник звернувся до суду з відповідним позовом з метою захисту свого права власності на грошові кошти.

Зокрема, оспорений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі статей 87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною, з моменту її прийняття, постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік) в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Також, на переконання представника позивача, серед документів, наданих Стягувачем нотаріусу, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу Кредитний договір №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, а також з огляду на відсутність у поданому договорі таких обов`язкових реквізитів як підписи сторін, тому наявні підстави для визначення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Виходячи з наведеного, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. з огляду на надані йому Відповідачем документи в усякому разі не мав належних і достатніх підстав кваліфікувати вимоги останнього і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, безспірними. Така безспірність не була підтверджена належними документами відповідно до законодавства, натомість надані документи вочевидь вказували на необхідність додаткового з`ясування підстав для нарахування боргу та його розміру. Нотаріус, маючи відповідне право, не діяв у передбачений законодавством спосіб для з`ясування відповідних обставин, хоча перед вчиненням виконавчого напису зобов`язаний був перевірити наявність підстав для цього, зокрема з`ясувати, чи є умови для такої дії зважаючи на зміст договору, вимоги законодавства. Стягувач і нотаріус не врахували, що стягнення боргу, безвідносно до факту його наявності як такого, шляхом вчинення виконавчого напису в даному випадку не може бути визнане належним способом захисту права, надає необґрунтовану перевагу кредитору і порушує права боржника. Отож, нотаріус не мав належних підстав для вчинення виконавчого напису на означеному документі.

Крім того, звертаючись до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, представник позивача оспорює суму заборгованості, зазначену у виконавчому написі, та вважає таку неправомірною.

На підставі наведеного позивач, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., зареєстрований в реєстрі за №581, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року у сумі 74458,36 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у сумі 26565, 68 грн. Також позивач у позові просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

17 лютого 2022 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. В обґрунтування якої зазначає, що 25 січня 2022 року він звернувся з адвокатським запитом №01/01-25/2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким просив надати інформацію про розмір коштів відрахованих з пенсії ОСОБА_1 за грудень 2021 року на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 10 липня 2020 року ВП № 62194143 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

04 лютого 2022 року на означений адвокатський запит від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов лист-відповідь і додаток до нього довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. У цьому листі зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області року останній отримав від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області надсилає довідку про розмір відрахованих коштів з пенсії ОСОБА_1 у період з 01.12.2021 по 31.01.2022. зі змісту вказаної довідки вбачається, що з 01.12.2021 по 31.01.2022 розмір відрахованих коштів з пенсії ОСОБА_1 та перерахованих на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» становить 3186,72 грн.

У зв`язку з вищевикладеним та користуючись наданим пунктом 2 частини другої ст. 49 ЦПК України правом , позивач ОСОБА_1 вважає за необхідне збільшити розмір своїх позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» на свою користь безпідставно отримані кошти у сумі 26565,68 грн.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив, а третя особа пояснень на позовну заяву не надали.

Будь-яких інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 січня 2022

року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, 17.05.2022 року останній подав до суду заяву про розгляд справи без сторони позивача та її представника. В ній же зазначено, що позивач свій позов підтримує в повному обсязі та на підставі поданих доказів просить його задовільнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС», повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Однак, останній подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Судом установлено, що між ПАТ Банк «ТРАСТ» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року та їй було надано кредит в розмірі 64400 грн. на строк по 16 листопада 2020 року (арк. спр.12).

26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №581, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року (арк. спр. 21).

Згідно означеного оскарженого виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 04 червня 2019 року по 17 грудня 2019 року. Сума заборгованості складає 73958,36 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 42899,69 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 20044,18 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1014,49 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 10000.00 гривень.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню становить 74458,36 гривень.

27 травня 2020 року ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. із заявою №1778/ПВ/20 від 27 квітня 2020 року про примусове виконання рішення, якою просило розпочати примусове виконання зазначеного виконавчого напису (арк. спр. 23).

27 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62194143 з примусового виконання означеного виконавчого напису (арк. спр. 25).

27 травня 2020 року вказаним приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, за якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 7445,84 грн. (арк. спр. 26).

27 травня 2020 року приватним виконавцем Клименком Р.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, за якою постановлено визначити для ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 300 грн (арк спр. 27).

10 липня 2020 року приватним виконавцем Клименком Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку спрямовано на виконання до Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Цією постановою зобов`язано вказаний підрозділ здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20%,відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, після утримання всіх податків та зборів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника за виконавчим провадженням №62194143 складає 82904,20 гривень (арк. спр. 28).

Також, 10 липня 2020 року вказаним приватним виконавцем винесено ще одну постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку спрямовано на виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Цією постановою також зобов`язано вказане управління Пенсійного фонду України здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 %, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, після утримання всіх податків та зборів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника за виконавчим провадженням №62194143 складає 82904,20 гривень (арк. спр. 29).

Оскільки позивач вважає, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» протиправно намагається в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання її грошового зобов`язання, як боржником, а також те, що означений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. протиправно, без належних на те правових підстав, то ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Таким чином між сторонами виник спір у сфері кредитних правовідносин. При вирішенні даного спору суд керується нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі Порядок).

Означеним Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Згідно пункту 3 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Як убачається із матеріалів справи, нотаріус видав спірний виконавчий напис керуючись пунктом 2 Переліку щодо стягнення заборгованості на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін, у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано нечинною.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріус Мажуга В.Ю. керувалася нормами Переліку, які за рішенням суду були визнані нечинними.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису): «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Тому, на думку суду, у зв`язку з тим, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Така правова позиція висловлена у постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21).

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. В зв`язку з чим суд погоджується з доводами представника позивача з даного приводу.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Щодо доводів представника позивача про те, що суд вирішуючи дану справу не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника згідно з переліком документів, а повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

Аналогічний за змістом висновок зробила і Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, зазначивши, що Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. на вимогу ухвали суду від 24 січня 2022 року надано копії виконавчого напису від 26 лютого 2020 року щодо вчинення спірного виконавчого напису. Та як вбачається з наданих копій, сам договір №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчений.

Отже стягувачем не надано нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована.

Крім того, очевидним є те, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимогст.88 Закону України «Про нотаріат» щодо наявності такої умови для його вчинення, як пропуск стягувачем строку для пред`явлення вимоги з дня виникнення такого права.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК.

З наданих відповідачем документів слідує, що заборгованість за кредитним договором, в тому числі за процентами, нарахована за період з 04 червня 2019 року по 17 грудня 2019 року, в той час, як згідно укладеного договору строк користування кредитом становить 36 місяців, і дата останнього платежу по кредиту 17 грудня 2018 року, тобто на час винесення виконавчого напису нотаріуса сплив строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентами. За наведених обставин у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №581, що вчинений 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» «заборгованості за кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року, укладеним з ПАТ Банк «ТРАСТ», за період з 04 червня 2019 року по 17 грудня 2019 року в розмірі 74458,36 грн., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на задоволення позову у цій частині, то на переконання суду, задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» на його користь грошові кошти в сумі 26565,68 грн.(враховуючи заяву позивача про збільшення позовних вимог), оскільки такі отримані відповідачем на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №581, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року у сумі 74458,36 грн, який визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Крім того. частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Огойком А.А. 21 квітня 2021 року подано заяву про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, та надав докази щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги від 25 червня 2020 року, акт прийому - передачі послуг від 15 квітня 2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 07 вересня 2020 року про сплату 5000 грн. гонорару за правову допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 15 квітня 2022 року про сплату 1095,80 грн. гонорару за правову допомогу. .

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу обґрунтовано визначено представником позивача саме у розмірі 6095,80 грн, що відповідає умовам договору про надання правничої допомоги та підтверджено відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також є реальними, дійсними та необхідними.

А тому, у зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1816 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6095,80грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 246, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса- задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис вчинений 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем, зареєстрований в реєстрі за №581, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №R221.001-ТЕК.0058323 від 25 грудня 2015 року у сумі 74458,36 грн гривні таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 26565 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 68 коп. безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6095 (шість тисяч дев`яносто п`ять) гривень 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31, РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 20-А, офіс 1002.

Повне судове рішення складено 17 травня 2022 року.

Суддя Р.М.Стасюк