Справа № 753/2171/22 Головуючий 1 інстанція- Хижний Р.В.
У Х В А Л А

іменем України

21 грудня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Мережко М.В., Ігнатченко Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачу Савченку С.І. у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на рішення Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на рішення Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», ТОВ «Київоблгаз Збут» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Колегію визначено у складі судді-доповідача Савченка С.І., суддів Мережко М.В., Ігнатченко Н.В. відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року відкрите апеляційне провадження в даній справі.

19 грудня 2022 року канцелярією Київського апеляційного суду зареєстрована та передана судді 20 грудня 2022 року заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Савченка С.І., надіслана на електронну адресу суду та підписана ЕЦП. Заява мотивована тим, що на думку позивача суддя є упередженим на користь відповідачів, бо систематично виносить рішення на користь вказаних осіб, що доводиться його судовою практикою, зокрема рішеннями у справах: № 22ц-1605/12 від 15 березня 2012 року, № 360/2194/16-ц від 08 лютого 2018 року та № 361/2478/19 від 03 грудня 2019 року. Вважає, що з урахуванням пунктів 1.1 та 2.5 Бангалорських принципів у судді склалося упереджене ставлення до якоїсь із сторін і це є підставою для відводу.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України відвід розглядається судом без повідомлення учасників у порядку письмового провадження, оскільки надійшов поза межами судового засідання.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає

- 2 -

відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодотого чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки, підставами заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу є його незгода з судовими рішеннями судді Савченка С.І., прийнятими у складі різних колегій, та власні припущення позивача щодо правильності цих рішень, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість відводу, бо рішення судді в інших справах не можуть бути підставою для відводу, на що прямо вказує ч.4 ст.36 ЦПК України.

Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 761/16124/15-ц, де Велика Палата вказала, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. А неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex incausa sua(ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (п.п.13-14).

Визнаючи даний відвід необгрунтованим, апеляційний суд вважає за необхідне додатково звернути увагу на очевидну надуманість та безпідставність заявленого відводу з огляду на таке.

У справі № 22ц-1605/12 від 15 березня 2012 року спір виник між фізичними особами стосовно усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення з належної позивачці земельної ділянки вводу газопроводу до належного відповідачу житлового будинку (склад суду: Савченко С.І. , Іванова І.М. , даценко Л.М. ).

У справі № 360/2194/16-ц спір виник між ПАТ «Київоблгаз» і споживачем у зв`язку із несанкціонованим відбором споживачем природного газу з ГРМ (крадіжка газу) шляхом під`єднання несанкціонованого газопроводу, що було зафіксовано відеозйомкою. Постановою Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року (склад суду: Савченко С.І., Верланов С.М., Приходько К.П.) апеляційну скаргу ПАТ «Київоблгаз» задоволено, рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року в частині часткового задоволення зустрічного позову споживача скасовано і в цій частині ухвалене нове, яким відмовлено у зустрічному позові споживача про визнання незаконними дій і рішення комісії з розгляду акта про порушення. Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року постанова Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року залишена без змін.

У справі № 361/2478/19 спір виник між споживачем і ТОВ «Київоблгаз Збут» з

- 3 -

приводу донарахування оператором ГРМ споживачу об`ємів спожитого природного газу із застосуванням коефіцієнту приведення газу до стандартних умов. Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2019 року скасоване і ухвалене нове, яким відмовлено у позові споживача про визнання заборгованості незаконною та заборону здійснювати нарахування коефіцієнту приведення до стандартних умов. Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року постанова Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року залишена без змін.

Отже, в усіх наведених заявником справах обставини справ відмінні від обставин у даній справі № 753/2171/22. Це по-перше.

По-друге, законність та обгрунтованість ухвалених судових рішень за участю судді Савченка С.І. підтверджена Верховним Судом.

Наведене у свою чергу свідчить про очевидну надуманість та безпідставність заявленого відводу.

При цьому посилання заявника на пункт 2.5 Бангалорських принципів щодо сумнівів у неупередженості судді як підстави для відводу недоречні та помилкові з викладених вище підстав.

Апеляційний суд звертає увагу, що заявник фактично вихопив фрагмент із загального контексту цієї норми. Так згідно п.2.5 Бангалорських принципів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді у наступних випадках: а) У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі якісь докази чи факти, що мають відношення до справи, що розглядається; b) Раніше при розгляді цього ж предмета спору суддя виступав в якості адвоката чи долучався до справи в якості важливого свідка; c) Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні по відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справі в тому випадку, коди жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Жодного із наведених у п.2.5 Бангалорських принципів випадків не встановлено.

Вирішуючи заяву про відвід колегія суддів відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обгрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого

- 4 -

переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Колегія суддів, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Савченко С.І. виявляєособисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви позивача про відвід колегії суддів, не свідчать про існування підстав, визначених у ст.ст.36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Отже, проаналізувавши обставини, наведені позивачем у його клопотанні про відвід судді від участі у розгляді даної справи колегія суддів дійшла висновку, що їх не можна вважати об`єктивно обгрунтованими.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що заявлений ОСОБА_1 відвід визнається необгрунтованним, колегія суддів відповідно до положень ч.3 ст.40 ЦПК України передає справу для визначення судді, в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, який у подальшому вирішить питання про відвід складу суду.

Керуючись ст.ст.36,40 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Визнати необгрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді-доповідачу Савченку С.І.

Цивільну справу № 753/2171/22 передати до канцелярії Київського апеляційного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, який у подальшому вирішить питання про відвід складу колегії суддів.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: