Справа № 639/1756/22
Провадження № 2-о/639/52/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Усиченко К.І.,

представник заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/1756/22 за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_2 , який є представником ОСОБА_1 , із заявою, в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованою особою Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь та допустити негайне виконання рішення.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є представником ОСОБА_1 , а саме представником матері ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь. Представник заявника вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті.

Представник заявника зазначає, що встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.07.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрити окреме провадження у цивільній справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті. Призначено судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.07.2022, постановленою без видалення суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_2 про допит в судовому засіданні свідка.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , який діє як представник ОСОБА_4 на підставі довіреності від 16.06.2022, заяву про встановлення факту смерті підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просив її задовольнити. При цьому він пояснив, що ОСОБА_3 / його двоюрідним братом. ОСОБА_3 був військовослужбовим, з початку він проходив службу у Національній гвардії України, а з 2019 року служив у полку «Азов». Саме з цього часу він проходив службу у м. Маріуполь Донецької області. На час початку війни, а саме 24 лютого 2022 року, він також знаходився в м. Маріуполі. Коли місто було окуповано російською армією, ОСОБА_3 разом з іншими бійцями полку «Азов» знаходився на підприємстві «Азовсталь». Дане підприємство було підвернено обстрілу, бомба потратила в бункер, в якому знаходилися вісімнадцять військо службових, у тому числі і ОСОБА_3 , які всі на місті загинули. Командир військової частини повідомив матері про загибель її сина ОСОБА_5 .

Представник Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 20 жовтня 1992 року, актовий запис № 837. Батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . ( а.с.6)

Таким чином, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , отже для ОСОБА_1 встановлення факту смерті сина має юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно довіреності, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 надані повноваження на представництво ОСОБА_1 , на підставі чого представником заявника було надано до суду заяву про встановлення факту смерті.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно копії довідки про загибель військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 30.05.2022 № 40/57/9/2-240, виданої т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником ОСОБА_9, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, під час ведення оборони міста Маріуполь ( а.с.2).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він на теперішній час проходить військову службу у ланах Збройних сил України. Командир національного підрозділу ОСОБА_8 повідомив про загибель в м. Маріуполі людей, з якими він раніше служив у полку «Азов», серед яких був і ОСОБА_3 . Особисто свідок з ОСОБА_3 знайом не був, про його загибель йому відомо тільки зі слів..

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч. 2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Суд зазначає, що на час ухвалення рішення м. Маріуполь Донецької області відсутнє у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України, разом з тим ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території м. Маріуполь у період смерті сина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та на даний час є загальновідомим фактом, який, згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Як зазначено у вказаному вище Інформаційному листі, такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надана в якості доказу довідка про смерть, видана т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником ОСОБА_9, яка, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме у м. Маріуполь, Донецької області, Україна, оскільки судом не встановлено іншого.

Враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що для матері ОСОБА_1 встановлення факту смерті її сина ОСОБА_3 , має юридичне значення, тому є всі підстави для встановлення факту смерті її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, Донецької області.

Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ:

Заявупредставника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження якого є м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, Донецької області, що є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.07.2022 року.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , дата видачі: 25.03.2014 року, орган, що видав: Орджонікідзевський РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Харківській області;

Заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 73.

Суддя В. В. Труханович