Провадження №2-др/369/22/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

за участю секретаря Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2022 представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, в якому просить ухвалити додаткове рішення у справі №369/16078/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

В судове засідання представник відповідача, не з`явився, подали до суду заяву, згідно якої просили заяву задовольнити та розглянути питання без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, та письмову заяву представника відповідача разом з додатками, суддя приходить до наступного.

У зв`язку з неявкою сторін силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

26.02.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у даній справі.

25.01.2022 згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя відмовлено.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів, або на протязі 5 днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16визначиладокази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Представник відповідача заявляючи вимоги про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, надає копію акту наданих послуг № 1 від 12.05.2021 р. на суму 15 000 грн. та договір про надання правничої допомоги від 12.05.2021 року.

Пунктом 2) частини 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Належним чином оформлених платіжних документів про оплату послуг адвоката заявником не надано, що також свідчить про необґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою від 31.01.2022 за вх. №4103.

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що відповідач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали заяви не містять. Надані представником відповідача акт приймання наданих послуг, договір про надання правничої допомоги та додаткова угода до договору, не є належним доказом таких витрат.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, у зв`язку з цим заява представника відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137,141,142, 258, 269,270,353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.Я. Волчко