ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1640/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2045/16-ц Категорія: на ухвалу Годік Л.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач АТ «УкрСиббанк»;

відповідач ОСОБА_1 ;

представник відповідача ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року скасовано.

Позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 59 816,29 доларів США.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати 59 699 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення доказів, в якій просив суд забезпечити докази шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 705/2045/16-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, проведення якої доручити експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На розгляд та вирішення експерта просив поставити ряд питань.

Заява обґрунтована тим, що заява про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року містить ознаки підроблення, а саме підпис на цій заяві не відповідає власному підпису ОСОБА_1

ОСОБА_1 зазначав, що не пам`ятає, що ним отримувалися кошти в розмірі 30000,00 доларів США, та не визнавав факту отримання 03 жовтня 2008 року вказаних кредитних коштів.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що як вбачається із матеріалів справи між сторонами було укладено кредитний договір, на ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито рахунок на який нараховувалися кошти, що не заперечує і сам відповідач. В даній заяві про забезпечення доказів відповідачем ставиться питання щодо того ким здійснювався підпис у заяві про видачу готівки від 03 жовтня 2008 року, проте вирішальне значення мають обставини, що на рахунок відповідача було зараховано кошти відповідно до договору кредиту, а не хто коштами розпорядився.

Також судом першої інстанції зазначено, що відповідач вже звертався із аналогічною заявою про забезпечення доказів і 14 лютого 2022 року судом вирішувалася вказана заява.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року та постановити нову, якою забезпечити докази шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі.

У апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з грубим порушенням процесуального та матеріального права.

Апелянт вказує, що з обґрунтування оскаржуваної ухвали вбачається, що суддя Годік Л.С. надає процесуальну перевагу позивачу, чим позбавляє апелянта права доступу до справедливого судочинства за принципом рівності всіх учасників судового процесу.

Стверджує, що у разі не проведення судової почеркознавчої експертизи судом буде допущена та обставина, що відповідачу необхідно буде нести майнову відповідальність за кошти, які він не отримував.

Апелянт вважає, що відмовляючи у проведенні судової почеркознавчої експертизи, суд своїми усвідомленими діями приховує ймовірний злочин.

Зазначає, що оскільки суд не має спеціальних знань та не може достеменно встановити належність підпису на заяві про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року саме відповідачу, єдиним можливим способом дізнатися про те, чи належить підпис на спірному документі саме ОСОБА_1 постановити ухвалу про забезпечення доказів шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи.

Заслухавши представника відповідача адвоката Косменюка О.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Інші учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із матеріалами справи 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, у якій вказував, що заява про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року містить ознаки підроблення, а саме, підпис на ній не відповідає його власноручному підпису.

Зазначав, що він не визнає факту отримання 03 жовтня 2008 року кредитних коштів в розмірі 30000 доларів США, при цьому він ставить під сумнів належність йому підпису, який міститься на Заяві про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року.

У зв`язку із цим, ОСОБА_1 просив суд забезпечити докази шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи виконаний підпис в графі «підпис отримувача» Заяви про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року ОСОБА_1 ?; особою якої статі виконаний підпис в графі «підпис отримувача» Заяви про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року? До якої групи за віком належить виконавець підпису в графі «підпис отримувача» Заяви про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року? Як давно виконаний підпис в графі «підпис отримувача» Заяви про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року?

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд першої інстанції вказав, що вирішальне значення у справі мають обставини, що на рахунок відповідача було зараховано кошти відповідно до договору кредиту, а не хто коштами розпорядився.

Колегія суддів вважає такі висновки суду необґрунтованими.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до частин 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Статтею 116 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частин 4-6 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно ч.1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.

Згідно із матеріалами справи предметом позову АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 травня 2007 року у розмірі 51976,89 доларів США, відсотків за користування кредитом у розмірі 25503,83 доларів США та пені у розмірі 365825,40 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже для визначення наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру, позивач повинен довести, а суд встановити, отримання позичальником кредитних коштів та їх розмір.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підписання відповідачем Заяви про видачу готівки № 70 від 03 жовтня 2008 року, підпис на якій відповідач ставить під сумнів, а отже, і отримання вказаної у заяві суми кредитних коштів, входить до предмету доказування та має значення для вирішення справи по суті позовних вимог.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у цій справі, якою скасовано рішення судів першої і апеляційної інстанції та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вказано, що Верховний Судом із звукозапису судових засідань, проведених у суді першої інстанції, встановив, що ОСОБА_1 ставилися під сумнів надані банком копії заяв на видачу готівки (том 2, а. с. 155-165), вказувалося на необхідність надання оригіналів цих заяв, а суд звертав увагу позивача на необхідність надання оригіналів доказів, зокрема, в судових засіданнях: 17 грудня 2018 року (том 2, а. с. 217, на звороті, 11 год 57 хв 32 сек. відповідно до протоколу судового засідання, з 10 до 18 хв звукозапису на цифровому диску, та 13 год 11 хв 55 сек., з 26 хв звукозапису на цифровому диску), 09 квітня 2019 року (том 2, а. с. 231-232, з 2 хв звукозапису на цифровому диску), 04 лютого 2020 року том 3, а. с. 26, на звороті, 11 год, 33 хв. відповідно до протоколу судового засідання, з 4 хв звукозапису на цифровому диску).

Проте, ПАТ «УкрСиббанк» не надало суду для огляду оригіналів заяв на видачу готівки, тому такі докази не повинні були братися до уваги судами відповідно до частини шостої статті 95 ЦПК України, а висновки апеляційного суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційний суд, задовольнивши частково позов, не встановив, чи отримав ОСОБА_1 заявлену банком суму кредиту, що має вирішальне значення для правильності вирішення спору, та не надав належних обґрунтувань доводам відповідача про те, що ним отримано кредит у значно меншому розмірі, ніж заявлено банком, та повернуто в повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 є передчасним по причині неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідач вже звертався із аналогічною заявою про забезпечення доказів і 14 лютого 2022 року вона була вирішена судом, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Так, відповідно до чинного процесуального законодавства, учасник справи не позбавлений права повторного звернення із клопотанням про призначення експертизи у разі відмови у задоволенні такого клопотання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, тому вона підлягає скасуванню.

У зв`язку із тим, що справа перебуває на розгляді суду першої інстанції, апеляційний суд не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати питання про забезпечення доказів у даній справі шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1ст 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2022 року.

Судді