Дата документу 05.07.2022
Справа № 334/14/22
Провадження № 2/334/1466/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Лугового О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зменшення розміру заборгованості по аліментах,

встановив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся до суду із вимогою (з урахуванням уточнення) про зменшення суми заборгованості по аліментах, які він мав сплачувати на користь відповідача за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року на 24 000 грн.

Своїм вимоги обґрунтовує тим, що постановою Запорізького апеляційного суду від 23.12.2021 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2021 року скасовано та ухвалена постанова про часткове задоволення як первісного, так і зустрічного позовів сторін у справі, а саме: змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009 року у справі № 2-5795 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає, що постановою Запорізького апеляційного суду від 23.12.2021 встановлені факти того, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів на утримання ОСОБА_6 є несправедливим по відношенню до інших трьох дітей позивача.

У зв`язку із встановленням судом вказаного факту, позивач вважає, що оскільки названа вище постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 23.12.2021 року, а до цього часу здійснювалось нарахування аліментів у розмірі визначеному рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009 року у справі № 2-5795, вказане є дискримінаційним та несправедливим по відношенню до інших дітей позивача, а тому сума заборгованості підлягає зменшенню.

Відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, вказавши на те, що заборгованість зі сплати аліментів з`явилась у позивача через його умисну несплату цих аліментів. Крім того, позивачем не наведено жодних істотних обставин у розумінні ст. 197 Сімейного кодексу України, які б могли бути враховані судом для зменшення розміру заборгованості.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 20.01.2022 року відкрито провадження у справі, судове засідання у справі призначено на 09.02.2022 року.

У визначену дату розгляд справи по суті не відбувся у зв`язку із тим, що третя особа у справі - ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 заявили33 відвід судді Бредіхіну Ю.Ю.

Ухвалою суду від 09.02.2022 року обидва відводи визнано суддею Бредіхіним Ю.Ю. необґрунтованими, матеріали справи передано на виконання положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року відмовлено у задоволені заяв про відвід судді Бредіхіну Ю.Ю.

Судове засідання, призначене на 02.03.2022 року, не відбулось у зв`язку із початком збройної агресії РФ, та відкладено на 05.07.2022 року.

Від третіх осіб у справі надійшли відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

28.09.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.09.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.02.2007 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009 року у справі №2-5795 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2010 року у справі №2-1060 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 постійно проживає у Болгарії за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23.12.2022 року у справі №334/1930/21 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009 року у справі № 2-5795 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 22.02.2022 року станом на 23.12.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів становила 23 764,98 грн.

IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

В силу ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Приписами ч. 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Законодавцем не визначено чіткого чи вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані судом істотними у таких спорах, відтак суду слід оцінювати відповідні доводи платника аліментів у кожному конкретному випадку.

Судове рішення (будь-якої інстанції) не має ретроспективної дії, тобто не встановлює прав та обов`язків у минулому (до його прийняття судом), крім випадків прямо визначених законом.

Постанова апеляційного суду про зміну розміру аліментів набрала законної сили 23.12.2021 року. У неї відсутня вказівка на те, що вона (постанова) має бути застосована до періоду, що передував її прийняттю.

У пункті 54 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Ослон проти Швеції» №2 від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно зі статями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

За приписами статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Позивач у своєму позові приділив 5 (п`ять) сторінок доводам щодо того чому він подає позовну заяву російською мовою та має бути звільнений від сплати судового збору, а обґрунтування істотних обставин, які зумовили неможливість сплати ним аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду від 25.12.2009 року, навів лише міркування стосовно несправедливості такого розміру по відношенню до інших дітей.

Суду не надано будь-яких належних і допустимих доказів фактичних витрат позивача, які були здійснені ним на утримання його трьох інших дітей протягом 2021 року, які б дійсно могли підтвердити їх (тобто витрат) значний розмір і засвідчити скрутне чи несправедливе положення позивача. Так само не надано доказів понесення інших значних витрат, які б дійсно унеможливили належне виконання рішення суду у 2021 році.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача, як не знайшли свого підтвердження у наданих суду доказах.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зменшення розміру заборгованості по аліментах у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2022 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін