ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1407/20 Номер провадження 22-ц/814/1861/22Головуючий у 1-й інстанції Морозов В. Ю. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кириченко Галини Володимирівни на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 квітня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Морозова В.Ю., повний текст судового рішення виготовлено 02.05.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборогованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.01.2020 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір, який посвідчений приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В., зареєстрований у реєстрі за № 115.

Згідно з п.1 цього договору сторони домовилися у майбутньому укласти і належним чином оформити у строк, визначений п.11 цього ж договору, договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 3 вказаного правочину передбачає істотні умови, а саме: продаж квартири буде вчинено за ціною 720 000 грн. або еквівалент 30 000 дол. США. До підписання договору купівлі-продажу квартири для підтвердження зобов`язання і забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири, своєї платіжної спроможності покупець передав, а продавець отримав суму забезпечення виконання зобов`язання у розмірі 60 000 грн. або еквівалент 2500 дол. США. У момент розрахунку за договором купівлі-продажу зазначена сума буде зарахована як належний з покупця платіж за договором купівлі-продажу.

20.01.2020 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В., зареєстрований у реєстрі за № 116.

Згідно з п.1 цього договору сторони домовились у майбутньому укласти і належним чином оформити у строк, визначений п.11 цього ж договору, договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Пункт 3 вказаного правочину передбачає істотні умови, а саме: продаж згаданої квартири буде вчинено за ціною 360 000 грн. або еквівалент 15 000 дол. США. До підписання договору купівлі-продажу квартири для підтвердження зобов`язання і забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири, своєї платіжної спроможності покупець передав, а продавець отримав суму забезпечення виконання зобов`язання у розмірі 60 000 грн. або еквівалент 2500 дол. США. У момент розрахунку за договором купівлі-продажу зазначена сума буде зарахована як належний з покупця платіж за договором купівлі-продажу.

Відповідно до пунктів 11 вищевказаних договорів сторони домовились про те, що договір купівлі-продажу буде підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 20.04.2020 року.

Пункти 4 вказаних вище договорів передбачають, що у випадку невиконання продавцем зобов`язань з укладення договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується повернути покупцю протягом трьох банківських днів з дати установленої пунктами 11 цих договорів подвійну суму забезпечення виконання зобов`язання, а уразі затримки її повернення, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Продавець у пунктах 2.1. вищенаведених договорів стверджує, що вищезазначені квартири нікому раніше не продані, не подаровані, не відчуджені іншим способом, не перебувають під арештом, іпотекою, податкової заставою чи забороною відчудження, трудового спору, а також прав чи претензій зі сторони третіх осіб немає, у тому числі немає недоліків, прихованих недоліків, які покупець не міг бачити при огляді.

Станом на дату пред`явлення позову, продавець не виконав своїх зобов`язань за наведеними вище договорами щодо укладення договорів купівлі-продажу квартир, а також не повернув подвійну суму забезпечення виконання зобов`язання згідно з пунктами 4 договорів.

23.06.2020 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з письмовими заявами, у яких зазначив про порушення продавцем умов вищенаведених договорів та просив повернути грошові кошти або укласти договори купівлі-продажу квартир.

На заяви ОСОБА_2 від 23.06.2020 року від ОСОБА_1 отримано фотокопії листів про те, що правоустановлюючі документи на квартири не оформлені, дія попередніх договорів припинена, тому ОСОБА_1 , просив повідомити час, місце укладення нового попереднього договору.

Указані квартири обтяжені податковими заставами, право власності на це нерухоме майно належить не відповідачу, а іншій особі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач є його єдиним спадкоємцем, та прийняв спадщину, що свідчить про те, що відповідач під час укладення попередніх договорів надав недостовірну інформацію щодо квартир, що не відповідає засадам добросовісності учасників цивільних правовідносин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 242 998 грн. 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2429грн. 98 коп.

Рішення мотивовано тим, що сторони погодили і строки виконання зобов`язань за Договорами №№ 115 і 116 (пункти 11 цих договорів), а саме, що договори купівлі-продажу квартир повинні бути підписані та посвідчені у нотаріальному порядку до 20.04.2020, і терміни виконання зобов`язань за Договорами № 115 та 116, а саме, що на момент укладення договорів купівлі-продажу квартир продавець зобов`язується мати у наявності всі необхідні документи для відчудження, правовстановлюючий документ, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, передати покупцю технічну документацію на зазначене майно, підготувати та забезпечити усі інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу (пункти 8.4. цих договорів). Враховуючи правову природу Договорів №№ 115 і 116, сторони досягли усіх необхідних істотних умов указаних правочинів. Одночасно як істотними умовами цих договорів передбачено і строк і термін.

Одночасне погодження сторонами таких істотних умов, як строк та термін не є порушенням прав, свобод, законних інтересів кожної із сторін; указані істотні умови (строк і термін) не суперечать одна одній і не взаємовключають одна одну.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Кириченко Галина Володимирівна. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим, вважає, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що попередні договори № № 115 та 116 від 20.01.2020 року, незважаючи на їх нотаріальне посвідчення, не були укладені внаслідок недосягнення сторонами згоди з однієї з істотних умов попередніх договорів, а тому не породили будь-яких юридичних наслідків, що є підставою для відмови в позові. Сторони попередніх договорів № № 115 та 116 від 20.01.2020 року не досягли згоди з істотної умови попереднього договору, а саме терміну укладення основного договору.

Висновки суду першої інстанції щодо погодження сторонами попередніх договорів як строків так і термінів виконання зобов`язань за цими договорами не відповідають обставинам справи та були зроблені судом першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За приписами статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З урахуванням вищенаведених норм матеріального права, при укладенні попереднього договору його сторони мають визначити строк та/або термін укладення основного договору. Як вбачається зі змісту договорів, посвідчених 20.01.2020 року за реєстровими № № 115,116 - сторони не погоджували строк укладення основного договору купівлі-продажу квартири, тобто певний період у часі, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Твердження суду першої інстанції про погодження сторонами у пункті 8.4 кожного з попередніх договорів строку виконання зобов`язання з укладення основного договору шляхом встановлення зобов`язань, які має виконати продавець ОСОБА_1 , не лише не відповідає наведеним вище нормам матеріального права, але і обставинам справи.

Апелянт також зазначає, що ОСОБА_2 , був обізнаний про перебування станом на 20.01.2020 р. квартир у податковій заставі та під забороною відчуження. Така інформація не лише була публічно доступною у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а і перевірялася нотаріусом при посвідченні попередніх договорів.

Зазначені обставини свідчать не про недобросовісність відповідача, а пояснюють чому терміном укладення основного договору купівлі-продажу квартир відповідач ОСОБА_1 визначав подію оформлення правовстановлюючих документів на квартири.

Умови попередніх договорів від 20.01.2020 р. не передбачають строку (терміну) виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань, передбачених пунктом 8.4 договорів, щодо оформлення правовстановлюючих документів на квартири.

Вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач необґрунтовано ухилявся від укладення основного договору купівлі-продажу квартир, є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи.

Зазначає, що у письмових поясненнях на адресу суду першої інстанції представник відповідача стверджувала, що попередні договори від 20.01.2020 року посвідчені приватним нотаріусом Коваленком В.В. за реєстр. №№ 115, 116, мають ознаки правочинів, що направлені на порушення правового режиму обмежених в обігу об`єктів цивільного права, а саме: укладання основного договору щодо відчуження майна, що перебуває у податковій заставі та під забороною відчуження. Такі правочини є нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок. Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-1528цс15. Нікчемність правочинів не потребує визнання їх недійсними і вони не мають жодних юридичних наслідків. Висновок про нікчемність попередніх договорів від 20.01.2020 р. є підставою для відмови в позові.

Позиція інших учасників справи

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Костянецького А.Г. на адресу апеляційного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу у якому останній просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законними, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.01.2020 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В., зареєстрований у реєстрі за № 115 (а.с. 6).

Згідно з п. 1 цього договору сторони домовились у майбутньому укласти і належним чином оформити у строк, визначений п. 11 цього ж договору, договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Пункт 11 цього договору передбачає, що сторони домовились про те, що договір купівлі-продажу повинен бути підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 20.04.2020р.; договір купівлі-продажу сторони погодили підписати після оформлення правоустановлюючого документу на квартиру. (а.с. 6).

Пункт 3 вказаного правочину передбачає, що істотні умови договору купівлі-продажу такі: продаж згаданої квартири буде вчинено за ціною 720 000 грн. або еквівалент 30 000 дол. США відповідно до ринкового курсу (24 гривні за 1 дол. США) станом на 20.01.2020р. До підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для підтвердження зобов`язання і забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири, своєї платіжної спроможності покупець передав, а продавець отримав суму забезпечення виконання зобов`язання у розмірі 60 000 гривень або еквівалент 2500 дол. США. У момент розрахунку за договором купівлі-продажу зазначена сума буде зарахована як належний з покупця платіж за договором купівлі-продажу (а.с. 6).

20.01.2020 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Коваленком В.В., зареєстрований у реєстрі за № 116 (а.с. 7).

Згідно з п. 1 цього договору сторони домовились у майбутньому укласти і належним чином оформити у строк, визначений п. 11 цього ж договору, договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Пункт 11 цього договору передбачає, що сторони домовились про те, що договір купівлі-продажу повинен бути підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 20.04.2020р.; договір купівлі-продажу сторони погодили підписати після оформлення правовстановлюючого документу на квартиру (а.с. 7).

Пункт 3 вказаного правочину передбачає істотні умови, а саме: продаж згаданої квартири буде вчинено за ціною 360 000 грн. або еквівалент 15 000 дол. США відповідно до ринкового курсу (24 гривні за 1 дол. США) станом на 20.01.2020 р. До підписання договору купівлі-продажу квартири для підтвердження зобов`язання і забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , своєї платіжної спроможності покупець передав, а продавець отримав суму забезпечення виконання зобов`язання у розмірі 60 000 гривень або еквівалент 2500 дол. США. У момент розрахунку за договором купівлв-продажу зазначена сума буде зарахована як належний з покупця платіж за договором купівлі-продажу (а.с. 7).

Відповідно до пунктів 11 вищевказаних договорів сторони домовились про те, що договір купівлі-продажу буде підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 20.04.2020р. (а.с.а.с. 6, 7)

Пункти 4 указаних вище договорів передбачають, що у випадку невиконання продавцем зобов`язань з укладення договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується повернути покупцю протягом трьох банківських днів з дати, установленої пунктами 11 цих договорів подвійну суму забезпечення виконання зобов`язання, а уразі затримки її повернення, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми (а.с.а.с. 6, 7).

Продавець у пунктах 2.1. вищенаведених договорів стверджує, що вищезазначена квартира нікому раніше не продана, не подарована, не відчуджена іншим способом, не перебуває під арештом, іпотекою, податкової заставою чи забороною відчудження, трудового спору, а також прав чи претензій зі сторони третіх осіб немає, у тому числі немає недоліків, прихованих недоліків, які покупець не міг бачити при огляді (а.с.а.с. 6, 7).

Станом на дату пред`явлення позову, продавець не вчинив дії щодо укладення договорів купівлі-продажу квартир, а також не повернув подвійну суму забезпечення виконання зобов`язання згідно з пунктами 4 договорів.

23.06.2020р. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з письмовими заявами, у яких зазначив про порушення продавцем умов вищенаведених договорів та просив повернути грошові кошти або укласти договори купівлі-продажу квартир (а.с.а.с. 8, 9, 10-13).

На заяви ОСОБА_2 від 23.06.2020 р. від ОСОБА_1 отримано фотокопії листів про те, що правоустановлюючі документи на квартири не оформлені, дія попередніх договорів припинена, тому ОСОБА_1 , просив повідомити час, місце укладення нового попереднього договору (а.с. 14).

Указані квартири обтяжені податковими заставами, право власності на це нерухоме майно належить не позивачу, а іншій особі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач є його єдиним спадкоємцем, та прийняв спадщину (а.с.а.с 15-19).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 місцевий суд виходив з того, що за правовою природою Договори № 115 та 116 є попередніми договорами, а тому враховуючи правову природу Договорів №№ 115 і 116, сторони досягли усіх необхідних істотних умов указаних правочинів. Одночасно як істотними умовами цих договорів передбачено і строк і термін.

Суд першої інстанції вважав, що одночасне погодження сторонами таких істотних умов, як строк та термін не є порушенням вищенаведених вимог ЦК України, прав, свобод, законних інтересів кожної із сторін; указані істотні умови (строк і термін) не суперечать одна одній і не взаємовиключають одна одну.

Місцевий суд зазначив, що оскільки станом на дату укладення Договорів №№ 115, 116 - 20.01.2020 р. - відповідачу було відомо про факти того, що він не є власником квартир, обов`язок укладення договорів купівлі-продажу яких передбачений у пунктах 1 попередніх Договорів №№ 115, 116, того, що він не отримав свідоцтво про право на спадщину щодо цих квартир, та того, що оскаржував у судовому порядку податковий борг спадкодавця, тобто не зможе у правовому полі належним чином виконати свої зобов`язання як продавця у майбутньому, є фактом недобросовісності відповідача.

Колегія суддів вважає такі висновки місцевого суду вірними з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 635 ЦК України здійснює правове регулювання такого правочину, як попередній договір:

1.Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

2. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

3. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

4. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

За своєю правовою природою Договори №№ 115 та 116 є попередніми договорами.

Статтею 638 ЦК України урегульовано укладення договору:

1. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

З матеріалів справи вбачається, що сторони погодили і строки виконання зобов`язань за Договорами №№ 115 і 116 (пункти 11 цих договорів), а саме, що договори купівлі-продажу квартир повинні бути підписані та посвідчені у нотаріальному порядку до 20.04.2020р., і терміни виконання зобов`язань за Договорами № 115 та 116, а саме, що на момент укладення договорів купівлі-продажу квартир продавець зобов`язується мати у наявності всі необхідні документи для відчудження, правовстановлюючий документ, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, передати покупцю технічну документацію на зазначене майно, підготувати та забезпечити усі інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу (пункти 8.4. цих договорів).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно того, що укладаючи попередні договори №№ 115 і 116, сторони досягли усіх необхідних істотних умов указаних правочинів. Одночасно як істотними умовами цих договорів передбачено і строк і термін.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 747/306/19 вказано, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору.

Згідно ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Станом на дату укладання договорів № № 115,116 20.01.2020р. ОСОБА_1 було відомо про факти того, що він не є власником квартир, обов`язок укладення договорів купівлі-продажу яких передбачений у пунктах 1 попередніх договорів № 115, 116, того, що він не отримав свідоцтво про право на спадщину щодо цих квартир, та того, що оскаржував у судовому порядку податковий борг спадкодавця, тобто не зможе належним чином виконати свої зобов`язання як продавця у майбутньому.

Відтак вказане свідчить про недобросовісністю дій відповідача та можливість приховувати вказане майно від виконання в майбутньому за його рахунок постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року у справі 816/1269/16.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кириченко Галини Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2022 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська