_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/263/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Істок» про визнання договору недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Істок», в якій позивач просить визнати договір про споживчий кредит № ДК2-809 від 15.04.2020 року, укладений між Кредитною спілкою «Істок» та ОСОБА_1 недійсним у зв`язку з укладенням його під впливом обману зі сторони відповідача, посилаючись на те, що позивач не отримав усієї інформації про умови кредитування, вартість його кредиту не відповідає умовам договору та тим, що у договір включено проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги, вважає умови договору несправедливими та такими, що суперечать нормам Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, позивач зазначає, що з метою захисту своїх прав та інтересів уклав договір про надання правової допомоги та планує понести витрати на правову допомогу у розмірі 30000 грн., докази розміру витрат, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, у відповідності до норм ч.8 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.12.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гусакова О.Б. до судового засідання не з`явились, через канцелярію суду надали письмову заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та просили слухати справу за їх відсутності./а.с.66/.

Представник відповідача Кредитної спілки «Істок» Банник Н.С. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, надала заяву про слухання справи за її відсутності та просила відмовити у задоволенні позову./а.с.167/.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 14.04.2020 року до Кредитної спілки «Істок» звернувся ОСОБА_1 із заявою на вступ до кредитної спілки. Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він просить прийняти його до членів Кредитної спілки «Істок», зазначає, що зі Статутом та всіма Положеннями Кредитної спілки «Істок» ознайомлений, повністю з ними погоджується та зобов`язується їх виконувати в повному обсязі./а.с.158/

На засіданні правління Кредитної спілки «Істок» заяву на вступ було розглянуто та прийнято рішення про прийом ОСОБА_1 в члени Кредитної спілки «Істок». У той же день 14.04.2020 року ОСОБА_1 сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджено прибутковими касовими ордерами № 66,67 від 14.04.2020 року./а.с.141,142/.

15 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав відповідачу заяву на отримання кредиту./а.с.131/

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» та п.5.1. Статуту Кредитної спілки «Істок» кредитна спілка, зокрема приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

15.04.2020 року Кредитна спілка «Істок», що розташована за адресою: м.Одеса, Адміральський проспект,7к в особі ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності № 164 від 17.07.2017 року /кредитор/, з однієї сторони, та член Кредитної спілки «Істок» /позичальник/ ОСОБА_1 , з другої сторони, керуючись Положенням про фінансові послуги кредитної спілки «Істок» /нова редакція/, що затверджена рішенням спостережної ради кредитора протоколом № 634 від 24.01.2020 року, уклали договір про споживчий кредит №ДК2-809./а.с.6/. Предметом даного договору є грошові кошти./а.с.6/.

Відповідно до п.1.1.,1.2,1.3 умов споживчого Кредитного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти в сумі 50000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і виконати свої обов`язки за цим договором в повному обсязі.

Строк дії договору становить 18 календарних місяців, тобто з моменту підписання договору 15 квітня 2020 року та до 15 жовтня 2022 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Кредитор надає позичальнику кредит за цільовим призначенням споживчий на погашення боргу на умовах його забезпечення, строковості, повернення та платності.

Відповідно до п.2.1.3 позичальник гарантує, що при укладенні даного договору він є повністю дієздатним, волевиявлення позичальника є вільним і відповідає його внутрішній волі, він не перебуває під впливом тяжкої для нього обставини та документи, що подав для отримання кредиту, є достовірними та відображають реальний фінансовий стан позивальника. Плата за надання кредиту становить 67,12 грн. щоденно. Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитись від договору.

Відповідно п.3.2 процентна ставка за користування кредитом за даним договором становить 0,001 річних. Базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1 договору. Процентна ставка є фіксованою та незмінною протягом усього строку договору.

Відповідно до п.3.7 орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника становить на дату укладення договору 86783,57 грн., сторони погодили, що до орієнтовної загальної вартості не включаються платежі, що підлягають сплаті позичальником у разі невиконання або несвоєчасного виконання його обов`язків, передбачених договором.

У п.4.1 договору зазначено, що позичальник щомісячно сплачує кредитору платежі, що складаються з нарахованої плати та частини кредиту, що вказані у наведеному додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною договору.

До п.6.1 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити нараховані зобов`язання в повному обсязі, згідно умов договору.

Відповідно до п.7.1,7.2 договору спірні питання за цим договором розглядаються згідно з чинним законодавством України у судовому порядку. Строк позовної давності становить 10 років. Досудовий порядок врегулювання спору, визначений п.6.2.2 договору /затримання сплати частини кредиту або відсотків більш як на один календарний місяць/ - є обов`язковим для сторін.

Умовами п.8.2,8.3,8.4 договору встановлено, що підписуючи даний договір, позичальник гарантує, що не перебуває під впливом помилки, обману, насилля, загрози, зловмисної угоди. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 107,38% річних, її обчислення базується на припущеннях.

Відповідно до п.п.8.4,8.5 договору вбачається, що позичальник своїм підписом у розділі 9 Договору підтверджує, що отримав в письмовій паперовій формі від кредитора до укладення договору інформацію вказану в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав в письмовій паперовій формі від кредитора інформацію, передбачену ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», необхідну для порівняння різних пропозицій кредитора з метою прийняття споживачем обґрунтованого рішення про укладання відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, що інформація надана кредитором з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником істотних характеристик фінансової послуги без нав`язування її придбання, що забезпечило позичальникові можливість свідомого вибору.

Позичальник гарантує, що на момент укладання Договору він повністю ознайомлений з текстом договору, видами та розміром відповідальності за невиконання /несвоєчасне виконання своїх обов`язків за цим договором, юридичними наслідками такого невиконання та вважає їх справедливими та прийнятними для себе./а.с.7/.

Вказаний договір було посвідчено особистими підписами представника кредитора та позичальника ОСОБА_1 /а.с.8/

Крім того, в той же день 15 квітня 2020 року між сторонами було укладено та підписано Додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит №ДК2-809, з якого вбачається, що сторони дійшли згоди внести зміни в договір, зокрема п.2.5 плата за надання кредиту було змінено, збільшено та становить 402,73 грн. щоденно. Сторони розуміють, що зміна плати призведе до зміни нарахованих платежів до сплати, відображених в Графіку платежів. Сторони погодили та визначили прийнятним для себе, що у зв`язку зі зміною плати збільшується орієнтовна загальна вартість кредиту, згідно умов договору. Вищезазначені зміни дійсні з дати укладення сторонами цього додаткового договору, тобто з 15.04.2020 року./а.с.9/.

Факт отримання позивачем кредиту у сумі 50000 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 15 квітня 2020 року та особистим підписом позивача на касовому ордері, Договорі про споживчий кредит від 15.04.2020 року та Додатковому договорі від 15.04.2020 року./а.с.139/

Суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України та Законом України «Про кредитні спілки», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема є свобода договору, що закріплено в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно зі ст.268 ЦК України зміст договору становлять умови /пункти/, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами /стаття 629 ЦК України/.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом /стаття 611 ЦК України/.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України № 1734-VII від 15 листопада 2016 року, який набрав чинності 10 червня 2017 року «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит, зокрема зазначається реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

Пунктами 1,2,4 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач /позичальник/ зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника/за наявності/, для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу IV Закону № 1734-VII текст статті 11 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» викладено у такій редакції: «Цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на день укладення кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Разом з тим, суд вважає, що пунктом 2.5 кредитного договору визначена плата за надання споживчих коштів, а такі дії кредитної спілки є фінансовою послугою, тому визначення плати є законним. Крім того, суд враховує, що ст.ст. 19, 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що спілка надає кредитні кошти на умовах їх платності. Розмір плати за надання кредиту кредитна спілка встановлює самостійно. ОСОБА_1 є членом кредитної спілки з 2020 року, він був ознайомлений із Положенням та Статутом кредитної спілки, зобов`язався виконувати їх умови.

Також, суд не приймає до уваги доводи позовної заяви в частині того, що відповідач навмисно приховав реальну загальну вартість кредиту, чим ввів в оману позивача, оскільки позивач підписуючи Договір про споживчий кредит від 15.04.2022 року був ознайомлений з п.2.5 щодо плати за кредит в сумі 67,12 грн. щоденно, та з п.3.7 щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника в сумі 86783,57 грн. Однак, у подальшому сторонами було укладено Додатковий договір № 1 від 15.04.2020 року, який було досліджено та з якого вбачається, що сторони дійшли згоди про внесення змін шляхом збільшення плати за надання кредиту в сумі 402,73 грн. щоденно.

Крім того, в п.2 додаткового договору зазначено, що сторони розуміють, що зміна плати призведе до зміни нарахованих платежів до сплати, відображених в Графіку платежів, та дійшли згоди, що така зміна не потребує укладання нового Графіку платежів.

Пунктом 3 сторони погодили та визначили прийнятним для себе, що у зв`язку зі зміною плати збільшується орієнтовна загальна вартість кредиту, згідно умов договору./а.с.9/

Сторони поставили підпис, отримали по примірнику договору, тому доводи позовної заяви щодо введення в оману позивача щодо збільшення орієнтованої загальної вартості кредиту є недоведеними.

Також, доводи позову про відсутність Графіку платежів не відповідають дійсності, оскільки відповідачем до матеріалів справи додано копія Графіку платежів від 15.04.2020 року, підписаного представником КС «Істок» та позичальником ОСОБА_1 /а.с.166/.

Представник відповідача у письмових поясненнях звертає увагу суду на той факт, що в провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа № 695/2295/20 за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №ДК2-809 від 15.04.2020 року у розмірі 179066,50 грн. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності у вигляді сплати грошових зобов`язань, тому ним було подано позов про визнання договору недійсним, який не має, на їх думку, правового підгрунтя або порушених прав ОСОБА_1 . Крім того, відповідач зауважив, що ухвала суду про витребування доказів не може бути виконано, оскільки кредитна спілка не формує кредитні справи на своїх позичальників, тому було надано копії додаткових доказів в обґрунтування правової позиції відповідача./а.с.128/.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте, позивач не довів, що договір про споживчий кредит від 15.04.2020 року, укладений між КС «Істок» та ОСОБА_1 порушує його права та інтереси.

Так, посилання в позові на порушення кредитною спілкою Закону України «Про кредитні спілки», є необґрунтованим, оскільки кредит ОСОБА_1 був виданий за його заявою як члену кредитної спілки, на підставі рішення кредитного комітету КС «Істок» від 15.04.2020 року про надання кредиту в сумі 50000,00 грн.

Твердження про незаконність умов про нарахування плати за надання кредиту, передбаченої п. 2.5 кредитного договору, також є необґрунтованим. Суд дійшов висновку, що встановлення такої плати відповідає вимогам ст.ст. 19, 21 Закону України «Про кредитні спілки», не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом /нікчемний/ правочин. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

А згідно зі ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, крім того позивач не довів факт недодержання сторонами /стороною/ в момент вчинення відповідного правочину вимог, які встановлені частинами третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

На час розгляду справи судом не встановлено порушення прав позивача, умови договору узгоджено було сторонами, договір є дійсним, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про кредитні спілки», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 15, 16, 203, 215, 268, 526, 559, 627, 629, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 211, 258-259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Істок» про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2022 року.

Суддя Гниличенко М. В.