ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5060/21 Номер провадження 22-ц/814/419/22Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Данілової Н.Н. ,

представника третьої особи - Теницької О.О.,

при секретарі Таценко Т.Р.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2021 року, ухвалене в залі суду в м. Полтава у складі головуючого-судді Материнко М.О., повний текст рішення складено 26.11.2021 року у справі №554/5060/21 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», третя особа Полтавський літературно-меморіальний музей В.Г.Короленка про усунення перешкод у користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду із вказаним позовом, у якому прохала усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :15:013:0208, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» знести (здійснити демонтаж) самочинно збудованої надземної тепломережі за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником вищевказаної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 19 квітня 1995 року. У 2010 році «Полтаватеплоенерго» без дозвільних документів та договірних відносин з нею, побудував надземну теплову мережу на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , замінивши підземну тепломережу, яка проходила через сусідню земельну ділянку кадастровий номер :15013:0041 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказувала, що згідно кадастрового та схематичного плану земельної ділянки за технічним паспортом на садибний житловий будинок до межі земельної ділянки кадастровий номер :15:013:0208 становить 1,43 м. На даному відрізку побудовано спірну надземну тепломережу, яка фактично розташована від житлового будинку на відстані 72 см, а від даху на відстані 60 см.

Розташування вищевказаної надземної частини тепломережі без належних на те правових підстав з боку відповідача, фактично змінило цільове призначення спірної земельної ділянки та створює їй перешкоди у користуванні.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про усунення перешкод у користування земельною ділянкою відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.

В обгрунтування апеляційної скарги вказувала, що відповідач без необхідних для цього документів, всупереч державних будівельних норм та законодавства, що регулює процес будівництва та експлуатації теплової мережі, яка розташована на її земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , позбавляє її права вільно користуватися своєю земельною ділянкою, обслуговувати належним чином будинок. Спірна тепломережа становить загрозу для її будинку та для людей, які в ньому проживають.

Вказувала, що спірна тепломережа була побудована (реконструйована) відповідачем в 2010 році, шляхом перенесення підземної частини тепломережі, яка проходила через сусідню земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 на надземну тепломережу, яку перенесено на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідача відсутні будь-які документи на спірну тепломережу, без яких неможлива експлуатація теплових мереж (трубопроводів) у відповідності до законодавства.

Зазначала, що представник відповідача засвідчив, що проекти на будівництво (реконструкцію) спірної частини тепломережі відсутні.

Разом з тим місцевий суд не звернув увагу та не надав належної правової оцінки факту нелегального будівництва відповідачем тепломережі, а також факту відсутності документів (зокрема) проектної документації, яка повинна забезпечити будівництво тепломережі та її експлуатацію на основі схем теплопостачання, державних будівельних норм та нормативно-правових актів на проведення будівельних робіт, а також відсутності проектів відведення земельної ділянки для будівництва та експлуатації надземної частини трубопроводу для постачання теплової енергії, паспорту об`єкта, сертифікатів відповідності тепломережі, схем теплопостачання тощо.

Ураховуючи викладене, прохала скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2021 року та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - адвокат Сотник І.Л. прохала рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2021 року залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У статті 263 ЦПК України визначені вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення, яким оскаржуване рішення відповідає.

Як встановлено місцевим судом та убачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_4 на праві власності належить садибний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :15:013:0208 площею 0,0718 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором дарування від 19 квітня 1995 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 жовтня 2017 року.

Місцевим судом встановлено, що мережі теплопостачання у складі котельні по АДРЕСА_2 були прийняті на баланс підприємства у 1969 році при створенні "Дирекції об`єднаних котелень та теплових мереж".

При передачі зазначеної котельні проектна документація на теплові мережі була відсутня, в тому числі, втрачена проектна документація на ділянку надземної теплової мережі.

Підземна теплова мережа, яка прокладена вздовж будинку за адресою: АДРЕСА_1 була призначена для транспортування теплової енергії й теплопостачання Дитячого протитуберкульозного диспансеру і музею ім. В.Г. Короленка.

Початково частина зазначеної підземної теплової мережі була прокладена, в тому числі, між двома земельними ділянками, за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що підтверджується виконавчою зйомкою інженерних мереж теплопостачання виконаною Полтавським обласним відділом інституту "Укржилремпроект".

Так, з матеріалів справи вбачається, що в 2010 році в інтересах та на прохання мешканців, в тому числі, і будинку АДРЕСА_1 , було здійснено будівництво (реконструкцію) надземної частини теплової мережі, що забезпечувало збереження цілісності об`єктів, які знаходилися в зоні можливого прокладання підземної теплової мережі (приватних будинків, земельних ділянок, гаражів, огорож та багаторічних зелених насаджень), що зокрема підтверджується листом ОСОБА_1 вх. № Р-1566 від 03 вересня 2019 року, в якому вона визнає, що не заперечувала та дозволила прокласти поряд зі своїм будинком надземну теплову мережу, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування позову та апеляційної скарги ОСОБА_1 посилалась на те, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" без будь-яких дозвільних документів побудувало надземну тепломережу на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , замінивши сусідню підземну тепломережу, яка проходила через сусідню земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :15:013:0041.

Крім цього згідно кадастрового плану земельної ділянки та схематичного плану земельної ділянки за технічним паспортом на садибний індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , відстань від житлового будинку до межі земельної ділянки кадастровий номер :15013:0208 становить 1,43 метри. На цьому ж відрізку побудовано надземну тепломережу, яка фактично розташована на відстані 72 см, а від даху на відстані 60 см.

Відстань від її житлового будинку до межі земельної ділянки кадастровий номер :15013:0208 становить 1,43 метри, яку встановлено згідно кадастрового плану земельної ділянки та схематичного плану земельної ділянки за технічним паспортом на садибний індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак при детальному аналізі переліченої вище технічної документації виявлено, що жоден з них не містить позначки, яка б визначала відстань від будинку ОСОБА_1 до межі її земельної ділянки по АДРЕСА_1 за кадастровим номером :15:013:0208 з земельною ділянкою по АДРЕСА_2 за кадастровим номером :15:013:0041.

Таким чином ОСОБА_1 самостійно визначила можливу дистанцію між її будинком та межею двох зазначених вище земельних ділянок - 1,43 метри, яка не може вважатися встановленою належним чином та достовірною, оскільки не відповідає технічній документації та суперечить їй.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що надземна частина тепломережі, як і опори, на яких вона прокладена розміщені саме на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_2 за кадастровим номером :15:013:0041.

Разом з тим місцевий суд прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позиція ОСОБА_1 не підтверджується ні доказами, на які вона посилається, а ні обставинами, якими обгрунтовує позовні вимоги та є такою, що грунтується виключно на припущеннях.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ЗУ "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії за захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 9 цього закону визначено, що завданнями державного управління у сфері теплопостачання є забезпечення надійності теплопостачання як одного з необхідних елементів безпеки людини.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастрового плану вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :15013:0208, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у використанні якої існують обмеження, в тому числі: третій пояс зони санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання (спостереження). Такі ж обмеження зафіксовано звітом № 3605 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, копію якої додано ОСОБА_1 до позовної заяви.

Також місцевим судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що при обстеженні фахівцем спірної земельної ділянки позивача для виготовлення технічної документації обмежень щодо розміщення на ній інших інженерних мереж, в тому числі магістральних ліній теплопостачання, виявлено не було.

ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України свого обов`язку щодо доведення своїх вимог не виконала, жодних доказів того, що саме на земельній ділянці по АДРЕСА_1 кадастровий номер :15013:0208, власником якої в 2017 році вона стала, розміщується надземна частина тепломережі до суду першої інстанції надано не було та не надано і при подачі апеляційної скарги.

Ураховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що правові підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки кадастровий номер :15:013:0208, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" знести (здійснити демонтаж) самочинно збудованої надземної тепломережі за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 травня 2022 року.

Головуючий: С. А. Гальонкін

Судді: С.Б. Бутенко

Л.М. Хіль