Справа № 306/191/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року в частині зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані відпустки за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків і зборів у складі судді Жиганської Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 173555,07 грн.

Позов мотивовано тим, що 31.10.2019 року позивача було прийнято на роботу в ТОВ "Свалява-Міськбуд» та Буковецьку філію ТОВ «Свалява-Міськбуд». В обгрунтування доводів зазначає, що з 12.11.2019 року позивач перебувала в декретній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами по 16.03.2020 року. Позивачу було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказує, що 16.11.2020 року під час перебування позивача у відпустці (у зв`язку з вагітністю та пологами) та в період нової вагітності, її було звільнено з роботи за підробленою заявою про звільнення (даний факт є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР прокуратурою області). Вимоги мотивує тим, що під час незаконного звільнення позивачу не було нараховано та не виплачено заробітну плату (розрахунок при звільненні складається з суми невикористаної щорічної відпустки та додаткової соціальної відпустки як матері яка має двох дітей до 15 років). Крім цього зазначає, що з моменту прийняття на роботу та за час перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, позивач має право на щорічну відпустку (10 днів). Компенсація за невикористані дні щорічної відпустки повинна бути виплачена при звільненні, а також ТОВ «Свалява-Міськбуд» та Буковецька філія ТОВ "Свалява-Міськбуд» повинні були виплатити позивачу компенсацію за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні. За зверненням позивача Управління Держпраці у Закарпатській виявило грубе порушення законодавства про працю та видало ТОВ "Свалява-Міськбуд» та Буковецькій філії ТОВ «Свалява-Міськбуд» приписи. Зазначає, що 23.12.2021 року ТОВ «Свалява-Міськбуд» та Буковецька філія ТОВ «Свалява-Міськбуд» на адресу позивача надіслали листи про визнання ними факту порушень та виплату розрахунку, однак на день звернення до суду - розрахунок за невикористані 10 днів щорічної відпустки та 10 днів додаткової відпустки, як працівниці яка має двох дітей до 15 років не проведено. За вказаних обставин, позивач просила стягнути компенсацію за невикористані відпустки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 173555,07грн.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" нарахувати та виплатити компенсацію ОСОБА_1 за невикористані відпустки (10 днів щорічної та 10 днів соціальної) на ТОВ "Свалява-Міськбуд" та компенсацію за невикористані відпустки (10 днів щорічної та 10 днів соціальної) на Буковецькій філії ТОВ "Свалява-Міськбуд" за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків та зборів. У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення до суду із позовом. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд» на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом матеріального та процесуального права.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року в частині позовної вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі - повернуто апелянту у зв`язку з відкликанням апеляційної скарги у вказаній частині.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року в частині зобов`язання ТОВ "Свалява-Міськбуд" нарахувати та виплатити їй компенсацію за невикористані відпустки за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків і зборів та постановити в цій частині нове рішення про стягнення з ТОВ "Свалява-Міськбуд" на її користь заборгованість по заробітній платі, а саме компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 10 813,40 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не взяв до уваги розрахунок сум, що стягуються та відомості про доходи, які додані до позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Свалява-Міськбуд" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за 10 днів невикористаної соціальної відпустки змінити, відмовивши в задоволенні цієї частини вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 с. 372 ЦПК України розглянута у відсутності сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення компенсації за невикористані відпустки.

Матеріалами справи встановлено, що 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду бухгалтера ТОВ «Свалява-Міськбуд» та за сумісництвом на посаду бухгалтера Буковецької філії ТОВ «Свалява-Міськбуд».

З 12 листопада 2019 року (згідно наказів № 28 від 12.11.2019 року по ТОВ «Свалява-Міськбуд» та № 11 від 12.11.2019 року по Буковецькій філії ТОВ «Свалява-Міськбуд») ОСОБА_1 надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами.

ТОВ «Свалява-Міськбуд» перерахувало кошти в сумі 33 894,00 гривень допомоги по вагітності та пологах на картковий рахунок ОСОБА_1 через відділення АТ «Укргазбанк».

Згідно наказів № 20/1 від 16.03.2020 року по ТОВ «Свалява-Міськбуд» та № 03 від 17.03.2020 року по Буковецькій філії ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 подано заяву про допуск її до роботи з 16.11.2020 року.

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. На підставі вказаної заяви, наказом директора ТОВ «Свалява-Міськбуд» № 406 від 16.11.2020 року ОСОБА_1 звільнено з роботи (аналогічно по Буковецькій філії ТОВ «Свалява-Міськбуд»).

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про відпустки" - право працівника на щорічні основну й додаткові відпустки повної тривалості в перший рік роботи настає після шести місяців безперервної роботи на підприємстві. Якщо відпустку надають до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи, її тривалість визначають пропорційно до відпрацьованого часу, за винятком випадків, передбачених ч.7 ст.10 Закону України "Про відпустки".

Відповідно до ч.1 ст.75 КЗпП - щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Згідно із ст. 82 КЗпП України - до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (ст. 75 КЗпП України) зараховуються: час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому надавалося матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, за винятком відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відпустки для догляду за дитиною зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час таких відпусток не зараховується до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку (ст. 181 КЗпП України).

Отже, період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами зараховується в стаж, який дає право на щорічну основну відпустку, а період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (чи 6-ти років) - не зараховується до стажу, який дає право на щорічну відпустку.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки», ч.1 ст.83 КЗпП України - у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи. У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.

Кількість днів, за які потрібно виплатити компенсацію за невикористану відпустку, визначається виходячи з встановленої працівнику тривалості щорічної відпустки та розраховується пропорційно до відпрацьованого часу.

Оскільки ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 31 жовтня 2019 року по 16 листопада 2020 року, в тому числі з 16.03.2020 року по 16.11.2020 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач набула право на отримання щорічної відпустки тривалістю 10 днів як за основним місцем роботи так і за сумісництвом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про відпустки» № 504 - жінці, яка працює і має двох, або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або яка усиновила дитину, матері особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, який виховує їх без матері (у т. ч. у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

Зазначена відпустка є соціальною і надається в будь-який час календарного року, незалежно від відпрацьованого часу та дати народження дитини (до чи після). Працівник також не втрачає право на неї в році смерті дитини або досягнення нею граничного віку для її надання. Право на цю відпустку має жінка, яка працює, тому реалізувати своє право вона може за умови, якщо на день початку відпустки має стаж роботи в рахунок року, за який просить надати їй відпустку, тривалістю хоча б один день.

Період перебування у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами і для догляду за дитиною не зараховується до стажу роботи, що дає право на зазначену соціальну відпустку.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 набула право на додаткову відпустку як жінка, яка має двох і більше дітей віком до 15 років, в тому числі і на таку відпустку від підприємства за сумісництвом.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки" - при звільненні працівник має право отримати компенсацію за невикористану відпустку при звільненні.

Згідно із ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.02.2022 року у справі №306/2/22 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП вбачається, що директор ТОВ "Свалява-Міськбуд" порушив вимоги законодавства про працю, а саме при звільненні з роботи 16.11.2020 ОСОБА_1 не забезпечив виплату всіх сум, що належали їй від підприємства на день звільнення, не нарахована грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки за період з 31.10.2019 року по 16.03.2020 року, також при звільненні їй не проведено нарахування грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як матері, що має двох і більше дітей віком до 15 років.

Окрім того, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 року, також встановлено, що відповідач порушив вимоги трудового законодавства та не провів повний розрахунок при звільненні позивача, зокрема щодо виплати грошової компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки та додаткової відпустки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач нарахував компенсацію за 8 днів невикористаної відпустки в ТОВ "Свалява-Міськбуд" в розмірі 167 грн. 60 коп. (з розрахунку 20 грн. 95 коп. одноденна заробітна плата) та компенсацію за 8 днів невикористаної відпустки в Буковецькій філії ТОВ "Свалява-Міськбуд" в розмірі 169 грн. 28 коп. (з розрахунку 21 грн. 16 коп. одноденна заробітна плата).

Судом правильно встановлено, що компенсація за невикористану щорічну відпустку виплачена ОСОБА_1 частково, компенсація за невикористану соціальну відпустку не виплачена,відповідач також невірно визначив тривалість щорічної відпустки 8 днів, оскільки позивач набула право на відпустку 10 днів.

Крім того, відповідачем невірно визначено одноденний заробіток, з якого проведено відповідні розрахунки, оскільки до такого не включено допомогу по тимчасовій непрацездатності - по вагітності та пологам.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року - обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Згідно п. 3 розділу ІІІ даного Порядку - при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору.

При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами."

Підставою для призначення допомоги по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності (стаття 31 Закону).

Отже, допомога по вагітності та пологах має включатись до виплат, які враховуються під час обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за невикористані відпустки.

З врахуванням наведеного позивачу при звільненні ТОВ "Свалява-Міськбуд" повинно було нарахувати та виплатити компенсацію за 10 днів щорічної відпустки та 10 днів додаткової відпустки, як працівникові, яка має двох дітей віком до 15 років у сумі 5380 грн. ((20 днів х 269,00грн. середньоденної заробітної плати : (33894грн.допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами /126 днів відпустки =269,00грн.)).

Буковецька філія ТОВ "Свалява-Міськбуд" повинна була нарахувати та виплатити компенсацію за 10 днів щорічної відпустки та 10 днів додаткової відпустки, як працівникові, яка має двох дітей віком до 15 років у сумі 5433,40 грн. ((20 днів х 271,67 грн. середньоденної заробітної плати : (34230грн.допомоги у зв`язку з вагітністю і пологами /126 днів відпустки =271,67грн.)). Всього - 10 813,40грн. (5380 грн. + 5433,40 грн.).

З даної суми відповідачем нараховано та виплачено згідно видаткових касових ордерів № 76 та №35 від 16.11.2020 року 167 грн. 60 коп (ТОВ "Свалява-Міськбуд") та 169 грн. 28 коп. (Буковецька філія ТОВ "Свалява-Міськбуд").

За вказаних обставин до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 10476,52 грн. (10 813,40 грн. - 167,60 грн. - 169,28 грн.). В цій частині вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, які вказані в ч.1 ст.264 ЦПК України.

Зміст рішення суду повинен відповідати вимогам, які вказані в ст.265 ЦПК України.

При ухваленні рішення у справі суд не може виходити за межі позовних вимог. (ч.2 ст.264 ЦПК України).

У поданому позові позивач просила стягнути з відповідача конкретні суми, в тому числі і компенсацію за невикористані відпустки.

Однак, суд першої інстанції, вирішуючи в цій частині вимоги позивача, зобов`язав ТОВ "Свалява-Міськбуд" нарахувати та виплатити компенсацію позивачу за невикористані відпустки (10 днів щорічної та 10 днів соціальної) на ТОВ "Свалява-Міськбуд" та компенсацію за невикористані відпустки (10 днів щорічної та 10 днів соціальної) на Буковецькій філії ТОВ "Свалява-Міськбуд" за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків та зборів, тим самим вийшов за межі заявлених позивачем вимог, оскільки таких вимог позивач не заявляла, а просила захистити порушені її трудові права шляхом стягнення з відповідача належних їй сум, і крім того, в рішенні суд не вказав, які раніше суми виплачені позивачу та який конкретний розмір грошових сум присуджені позивачу і застосував спосіб захисту, який не є ефективний та який ускладнить виконання рішення суду і може призвести до нового спору.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, в частині зобов`язання ТОВ "Свалява-Міськбуд" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків і зборів підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову і стягнення з ТОВ "Свалява-Міськбуд" на користь ОСОБА_1 10 476,52 грн. компенсації за невикористані відпустки.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю Свалява-Міськбуд" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків і зборів скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення, яким стягнути товариства з обмеженою відповідальністю Свалява-Міськбуд" на користь ОСОБА_1 10 476,52 грн. компенсації за невикористані відпустки. Сума стягнутої компенсації нарахована без утримання податкових та інших обов`язкових платежів. В решті вимог в цій частині ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий :

Судді: