12.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/6373/22
Провадження № 6/205/120/22
УХВАЛА

12 жовтня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене відносно нього на підставі ухвал Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.11.2012 року та від 22.01.2013 року.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проживав у м. Маріуполі Донецької області до початку збройної агресії російської федерації проти України. В квітні 2022 року став на облік як переміщена особа, захворів та проходив лікування. 04.08.2022 року на міжнародному пункті пропуску заявнику було відмовлено в праві виїзду за межі України через тимчасове обмеження. Ці обмеження порушують конституційне право заявника вільно залишити територію України.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви сповіщались належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.11.2012 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с. 9, 10).

Згідно рішення начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС «Пархоменкове» ВПС «Амбуків» лейтенанта Сопілко О. від 04.08.2022 року відмовлено у перетинанні кордону на виїзд з України ОСОБА_1 (а.с. 7).

За правилами ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок з доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заявник в своїй заяві посилається на те, що обмеження у праві виїзду за межі України на даний час порушує його права, оскільки він позбавлений права виїзду за кордон.

Разом з тим, заявником не надано доказів про погашення заборгованості перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк».

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Згідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналізуючи викладене, судом не встановлено наявність обставин для скасування обмежувальних заходів, накладених на заявника внаслідок невиконання зобов`язань, які потягли за собою вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, таке як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, вжитого ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.11.2012 року, не є обґрунтованою, а тому у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 18, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. В разі, якщо ухвала була постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, то вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Басова

.