КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/6963/21 Головуючий у 1 інстанції: Заставенко М.О.
Провадження № 22-ц/824/7572/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вітра В`ячеслава Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Зазначив, що 07 березня 2018 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у позику грошові кошти у розмірі 94 800 доларів США з кінцевим строком повернення до 01 квітня 2018 року. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_1 надав розписку про отримання грошових коштів. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не повернув позику у визначений строк, ОСОБА_2 просив стягнути з нього заборгованість у розмірі 94 800 доларів США.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_2. задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. борг за розпискою від 07 березня 2018 року в розмірі 94 800 доларів США, а також судові витрати у сумі 11 581,63 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 заперечував написання ним розписки від 07 березня 2018 року, стягнення заборгованості за якою є предметом позову. При цьому суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про призначення в справі почеркознавчої експертизи.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до розписки від 07 березня 2018 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 94 800 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 01 квітня 2018 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не повернув позику, в березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 94 800 доларів США.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною другою ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В розписці від 07 березня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2. кошти в сумі 94 800 доларів США та зобов`язання повернути вказану суму коштів в строк до 01 квітня 2018 року. Відтак, вказана розписка є належним доказом отримання ОСОБА_1 коштів у вказаній сумі та укладення сторонами договору позики.

Договір позики ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оспорював та не повернув позивачу кошти у встановлений у розписці строк.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 заперечував написання ним розписки від 07 березня 2018 року, а суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про призначення в справі почеркознавчої експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 у відзиві на позов не зазначав, що ОСОБА_1 не брав у ОСОБА_2. коштів у позику на не надавав розписку від 07 березня 2018 року. Відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що в розписці не було зазначено достатніх даних для ідентифікації сторін, а зміст розписки може свідчить про те, що вона має іншу правову природу.

Клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи представник ОСОБА_1 заявив лише в останньому судовому засіданні 26 січня 2022 року, тобто з порушенням процесуальних строків, встановлених ст. 83 ЦПК України.

В судовому засіданні 26 січня 2022 року представник ОСОБА_1 не навів поважних причин, з яких він не міг заявити таке клопотання у встановлені законом строки.

З технічного запису судового засідання встановлено, що представник ОСОБА_1 пояснив, що не заявляв дане клопотання раніше, оскільки його клієнт ОСОБА_1 є поважною людиною, має досить багато справ, та відразу не міг згадати чи підписував надану позивачем розписку, на даний момент вирішив подати дане клопотання.

Наведені посилання представника ОСОБА_1 не можуть бути визнанні поважними причинами неподання клопотання у встановлені законом строки. Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та матеріали позовної заяви 24 червня 2021 року, відзив на позов подав 09 липня 2021 року. Клопотання про призначення в справі почеркознавчої експертизи було заявлене ним лише 26 січня 2022 року в стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення в справі почеркознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Вітра В`ячеслава Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 липня 2022 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Мельник Я.С.

Матвієнко Ю.О.