Справа № 950/2663/21
Номер провадження 2/950/163/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2022 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,
за участю секретаря Радковської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню;
На думку позивача, виконавчий напис було видано з порушенням вимог законодавства України, тому він звернувся до суду та просив визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Представник відповідача та треті особи у судове засідання теж не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
З паспорта картки, довідки (а.с. 6-7), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 .
З квитанції (а.с. 19), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що до складу судових витрат, понесених позивачем входить судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.
Позивач з даним виконавчим написом не погоджується та вважає його незаконним і таким, що не підлягає виконанню, так як при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від стягувача первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його погашення. У нотаріуса відсутні відомості про направлення кредитором (колектором, стягувачем) позивачу вимоги стосовно погашення заборгованості, зазначеної у спірному виконавчому написі, та її розрахунку.
Крім того, нотаріус не врахував, що ОСОБА_1 не визнає спірної заборгованості, а також той факт, що минув строк позовної давності для стягнення з позивача заборгованості, що виникла після закінчення кредитного договору від 21.12.2012 року, що виключає можливість стягнення спірної заборгованості за виконавчим написом.
Також в судовому засіданні було встановлено, що при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.
Вказані обставини були встановлені з пояснень позивача, його представника та матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.
Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Суд враховує те, що відповідач та треті особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але від них не надійшло повідомлень про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення її розгляду.
Крім цього, суд приймає до уваги те, що сторона позивача не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, щодії приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. є незаконними та такими, що не підлягають виконанню, а відповідачем та третіми особами не було доведено того, що дії, спрямовані на повернення кредитної заборгованості, відповідають вимогам чинного законодавства.
При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні не було доведено, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), що на думку суду не давало нотаріусу підстав вважати, що розмір заборгованості перед банком, є безспірним.
Тому суд вважає, що, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.
Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача повністю і визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в силу ст. 141 ЦПК України.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»;
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя В. А. Стеценко