20.12.2022 Справа № 363/2857/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 грудня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря Андрєєвої О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Усенка А.М. надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача страхового відшкодування (в порядку суброгації), суму в розмірі 104722,58 грн., а також суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовної представник позивача зазначає, що 15.08.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ТОВ "Торгова фірма "Рудь" було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМЛ41977, предметом якого є страхування автомобіля «МERCEDES», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 05.06.2020 року у м. Києві, по вул. Костянтинівській, 72, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «МERCEDES», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року, у справі №758/726/21, відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАІІ. 12.06.2020 року до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з рахунку та акту виконаних робі СТО здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 204 722,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6958 від 14.08.2020 року та платіжним дорученням № 7308 від 27.08.2020 року. Позивач звернувся до Страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання відмовила у виплаті відшкодування на підставі п.37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Отже, на теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і лімітом відповідальності страховика, а саме: 104722,58 грн. На адресу відповідача було направлено претензію щодо виплати суми (різниці) страхового відшкодування. Зазначена вимога була проігнорована, та жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку відповідача не було здійснено. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо відшкодування різниці між реальними збитками і лімітом відповідальності страховика відповідача, це призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. Станом на 06.09.2022 року сума страхового відшкодування відповідачем не погашена.

11 жовтня 2022 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача Усенка А.М. до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без участі представника позивача. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести розгляд заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 15 серпня 2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Торгова Фірма «Рудь» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 141977, предметом якого є страхування транспортного засобу «МERCEDES», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу «МERCEDES» д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ «Торгова фірма «Рудь».

05.06.2020 року близько о 14 годинні 15 хвилин по вул. Костянтинівській, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Ланос» державний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні руху не переконалась у безпеці, чим порушила п.п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

11.06.2020 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

16.06.2020 року складено протокол огляду транспортного засобу «МERCEDES» д.н.з. НОМЕР_1 .

З рахунку № НОМЕР_4 від 13.08.2020 року вбачається, що вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «МERCEDES» д.н.з. НОМЕР_1 складає 204 722,58 грн.

Згідно акту виконаних робіт ПАТ «АТП «Атлант» здійснило ремонт пошкодженого транспортного засобу «МERCEDES» д.н.з. НОМЕР_1 на суму 204 722,58 грн.

13.08.2020 року та 27.08.2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього № UA 031/L04/01 та № UA 031/L04/02.

На підставі вищевказаних документів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування 14.08.2020 року в розмірі 143 305,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6958 від 14.08.2020 року, та 27.08.2020 року в розмірі 61 416,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7308 від 27.08.2020 року.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «МERCEDES» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «АСКО-Донбас» згідно полісу АО/3934239. Ліміт відповідальності за полісом 100 000 грн.

02.06.2021 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до ПрАТ «СК «АСКО-Донбас» із вимогою в порядку суброгації № 248/2021 на суму 204 722,58 грн., однак остання відмовила у виплаті страхового відшкодування, на підставі ст. 37, п. 37.1.4. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки з моменту ДТП до подачі претензії пройшло більше одного року.

21.10.2021 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено на адресу ОСОБА_1 претензію щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, а саме непогашеної суми завданого збитку в розмірі 104 722,58 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоду межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц).

Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування, до нього в порядку та на умовах передбачених ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло право вимоги до відповідача. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» розміру завданої шкоди, який перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача, у сумі 104 722,58 грн. (204 722,58 грн. - 100 000 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2481,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 104 722 (сто чотири тисячі сімсот двадцять дві) гривні 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вишгородського районного суду Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна