441/2896/21 2/441/276/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.06.2022 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

секретаря судового засідання Цап І.М.,

розглянувши у залі суду у місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

28.12.2021 представник АТ «Кредобанк» звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором № CL-236020 від 08.11.2019 у розмірі 210 867,17 грн., включаючи судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 3 163,01 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 21 086,71 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08.11.2019 між АТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-236020, згідно якого останньому було надано у власність грошові кошти (кредит) на умовах платності, строковості, поворотності та цільового використання за процентною ставкою 35 % річних у строк до 07.05.2024 у розмірі 146 500,00 грн.. Відповідач щомісячно повинен був сплачувати по 5467,00 грн. для погашення суми кредиту. Позивач взяті на себе зобов`язання згідно вказаного договору виконав у повному обсязі та виплатив суму кредиту, однак відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості, така станом на 11.10.2021 становить 210 867,17 грн. Відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «Кредобанк». У зв`язку із вищенаведеним представник АТ «Кредобанк» просить позовні вимоги банку задоволити.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 01.03.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

22.06.2022 представник позивача у судове засідання не з`явився, 21.06.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача щодо проведення розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 22.06.2022 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у наданий йому термін відзиву не подав.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

08.11.2019 між позивачем АТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-236020 (а.с. 12-14).

Відповідно до копії кредитного договору № CL-236020 від 08.11.2019, на кожній сторінці якого наявний підпис відповідача ОСОБА_1 та представника банку, сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору: суми валюти та кредиту - 146500,00 грн.; строку терміну кредитування - до 07.05.2024; відсотків за користування кредитом - 35 % річних; цілі кредиту - на поточні потреби в сумі 24534,28 грн., а також на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Кредобанк»; порядку повернення кредиту; дату погашення щомісячного платежу, терміни сплати позичальником щомісячного платежу, суми комісій (а.с. 12-14).

Згідно додатку №1 до кредитного договору № CL-236020 від 08.11.2019, сторонами досягнуто згоди щодо встановлення графіку платежів за вищевказаним кредитним договором (а.с. 14).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором кредиту № CL-236020 від 08.11.2019, загальний розмір заборгованості станом на 11.10.2021 становить 210 867.17 грн., з яких: 141650,11 грн. заборгованість за тілом кредиту; 69217,06 грн. - сума заборгованості за відсотками; 00,00 грн. - прострочена сума комісії (а.с. 6).

Крім наведеного, на підтвердження позовних вимог представником позивача надано виписку про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 з 08.11.2019 по 11.01.2021 (а.с. 9-11).

14.09.2021 представником АТ «Кредобанк» було направлено ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-236020 від 08.11.2019, згідно досудової вимоги вих. №30562/2021 від 13.09.2021, копії повідомлення про вручення поштового відправлення, трекінгу відправлення, які містяться в матеріалах справи, вказане поштове відправлення було вручено відповідачу особисто, проте така залишилася безрезультатною (а.с. 20.24).

Враховуючи наведене, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору, отримав можливість користуватися послугами банку, зокрема, використовувати кредитні кошти. Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідач, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка, згідно із розрахунком позивача, станом на 11.10.2021 становить 210 867,17 грн.

Оцінка суду.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 536, 1048 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.3.1 цього договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п.2.4 кредитного договору.

Згідно п. 4.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 47.69 % річних, а п.4.2. цього договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360»,за ставкою, визначеною у п.4.1.цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше випливає з умов цього договору.

Відповідно до п. 6.9. договору, банк у випадку, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до п. 6.10. договору, позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги банку (п.6.9.) усунути порушення умов кредитного договору вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору № CL-236020 від 08.11.2019, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього.

Згідно п. 6.3 кредитного договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту.

Отже, обов`язок повернення позичальником кредитних коштів, сплати процентів встановлені кредитним договором. Також цей обов`язок передбачений ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, а відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики.

Згідно ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у заяві визнав та погодився на запропоновані банком умови користування його послугами.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування кредитними коштами і позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування.

Таким чином, у позичальника виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 210 867,17 грн., згідно розрахунку позивача, станом на 11.10.2021.

Щодо стягнення судових витрат суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх фактично сплачено стороною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Представник позивача додав до позовної заяви у якості підтвердження понесених витрат на правову допомогу копію ордеру, копію першої та останньої сторінки договору про надання правової допомоги, копію довіреності, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката (а.с. 31-35).

У постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також у постановах ВС від 12.02.2020 у справі №648/1102/19 та від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц.

Отже, за результатами дослідження та оцінки наданих доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що представником позивача було обґрунтовано вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суду надано докази, які підтверджують понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у зазначеному у позовній заяві розмірі, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 086,71 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 3 163,01 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 89, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» () заборгованість за кредитним договором № CL-236020 від 08.11.2019 в сумі 210 867,17 (двісті десять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 17 копійок, що складається з:

-141 650,11 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-69 217,06 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» () 3 163,01 грн. (три тисячі сто шістдесят три грн.) 01 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 суму понесених витрат на професійну правову допомогу у розмірі 21 086,71 (двадцять одну тисячу вісімдесят шість) гривень 71 копійок на користь Акціонерного товариства «Кредобанк».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 09807862.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено «22» червня 2022 року.

Суддя Н.І. Яворська