Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/960/22

Номер провадження: 2/511/342/22

13 грудня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

за участю :

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шарандака А.А.,

представника відповідача Мацалишенко А.С.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Українська залізниця», третя особа начальник пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна Регіональної філії «Одеська залізниця» Сидоренко Сергій про скасування наказів, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви.

У травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про скасування наказу, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позові зазначила, що вона з 1990 року працює на залізничному транспорті. Згідно контракту №227 від 18.110.2017 року працювала на посаді начальника поїзда пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця». 26.04.2022 року згідно із наказом №245/ОС начальника вагонного пасажирського депо Одеса-Головна регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2 її звільнено з займаної посади за п. 8 ст. 36 КЗпП України, тобто з підстав, визначених контрактом.

26.04.2022 року представником відповідача їй було повідомлено про дострокове розірвання контракту та наступне її звільнення з роботи з 03.05.2022 року.

При цьому в самому наказі про звільнення, підстави, передбачені Контрактом, на підставі яких вона звільнена з роботи не зазначені. Не було повідомлено їй про підстави дострокового розірвання контракту і в день звільнення з роботи.

Позивач вважає її звільнення незаконним та дострокове розірвання контракту безпідставним, так як навіть в наказі відсутні конкретні підстави для її звільнення, визначені контрактом від 18.10.2017 року за №227, що вочевидь також підтверджує той факт, що вона не допускала будь-яких порушень умов контракту.

Крім того, її звільнення відбулося з порушення порядку, визначного трудовим законодавством . Так її не попередили про звільнення за два тижні відповідно до вимог п.22 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті на роботу працівників, затвердженого постановою КМУ від 19.03.1994 року №170 та п.20 контракту від 18.10.2017 року. Крім цього, в день звільнення їй не видали трудову книжку, а також в порушення вимог ст.116 КЗпП України не повідомили письмового про нараховані суми , належні працівнику при звільненні.

Тому позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ №245/ОС начальника вагонного пасажирського депо Одеса-Головна регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2 , яким її звільнено з займаної посади начальника пасажирського поїзда за п. 8 ст. 36 КЗпП України,; поновити її на посаді начальника поїзда ( пасажирського) виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» з 4 травня 2022 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 4 травня 2022 року по день винесення судового рішення.

Позиції сторін, викладені у заявах.

Відповідач АТ "Українська залізниця" надали суду відзив на позовну заяву (а.с.38), в якому позов ОСОБА_1 не визнали та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 перебувала на по посаді начальника пасажирського поїзда і 16.03.2022 року - 18.03.2022 року працювала на евакуаційному пасажирському поїзді у західному напрямку №36/35 сполученням Одеса - Перемишль.

18.03.2022 року від співробітників Одеського територіального управління апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ "Укрзалізниця" надійшла інформація щодо випадку виявлення тютюнових виробів в кількості 1190 пачок у провідників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обслуговували поїзд №36/35 у добу 17.03.2022 року. Пізніше цю інформацію підтвердили відповіддю від 19.04.2022 7 прикарпатського прикордонного загону. Таким чином, вважають, що даними доказами підтверджено, що провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушили митні та прикордонні правила 17.03.2022 року.

З метою перевірки даних фактів було призначено нараду з провідниками та начальником поїзду ОСОБА_1 , з метою встановлення причетності їх до виявлених тютюнових виробів, відібрання пояснень від них, така нараду за участю ОСОБА_1 та провідників відбулася 21.03.2022 року, так як на першу виробничу нараду , яка була призначена на 18.03.2022 року провідники не з"явилися, були взагалі відсутні на робочому місці, а ОСОБА_5 по факту виявлення у підлеглих їй працівників тютюнових виробів надавати пояснення відмовилася.

В подальшому було встановлено, із пояснень ОСОБА_1 , що по прибуттю поїзда №36/35 сполученням Одеса - Перемишль 17.03.2022 на ст. Перемишль провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з її дозволу пішли в місто до аптеки. Так як поїзд відправився зі ст. Перемишль о 18:30 (за розкладом руху о 18:59) провідники запізнились на відправлення поїзда. Дані провідники наздогнали поїзд на ст. Львів на маршрутному таксі. Щодо факту виявлення у них незаконно переміщених тютюнових виробів пояснень не надавала.

Вважають, що було встановлено під час розгляду даного випадку, що ОСОБА_1 порушила вимоги Інструкції начальника пасажирського поїзда №158-Ц, зокрема : - в порушення вимог п.4.5. Інструкції, яка забороняє у пункті обороту провідникам, вільним від чергування, відлучатися з вагону по особистим справам, відпустили працівників з вагону на території Польщі; - в рейсовому журналі відсутній запис про відсутність на робочому місці провідників 18.03.2022 року о 13 год.08 хв; - в порушення вимог п.8.4. Інструкції, не викликала представника посольства або консульства у зв`язку з затримкою членів бригади на території іншої держави; - в порушення п.4.1.6 Інструкції не доповіла роботодавцю про відсутність працівників на робочому місці.

Також зазначили, що ОСОБА_1 як начальник поїзда відповідно до п.10.4 Інструкції №158-Ц поїзда несе дисциплінарну та адміністративну відповідальність за порушення членами поїзної бригади митних і прикордонних правил.

Відповідно до умов контракту №227 від 18.10.2017 року контракт з ОСОБА_1 може бути розірваний, у випадку допущення порушення прикордонних та митних правил при перетині державного кордону України. (пункт 18 Д Контракту ).

Таким чином, враховуючи оперативну інформацію від вищого керівництва Укрзалізниці та відповіді 7 прикордонного карпатського загону, провідники пасажирських вагонів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушили прикордонні та митні правила, за що в свою чергу начальник поїзда несе відповідальність у вигляді звільнення.

Відповідно при розірванні контракту з підстав, не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за п. 8 статті 36 КЗпП України. Відсутність у самому наказі додаткових відомостей щодо звільнення не означає, що його прийняття є незаконним.

Також зазначили, що звільнення ОСОБА_1 відбулося відповідно до вимог трудового законодавства з урахуванням змін у законодавстві щодо порядку видачі працівникові трудової книжки після його звільнення, якими вимога про обов"язок видачі трудової книжки була виключена з ч.1 ст.47 КЗпП України, а також особливостей організації трудових відносин в період дії в Україні воєнного стану без згоди профкому на звільнення працівника. Тому просили відмовити задоволенні позову.

15.10.2022 року позивач надала суду відповідь на відзив (а.с.127) , в якому зазначила, що після ознайомленні з поданими відповідачем доказами законності її звільнення з роботи, просить суд врахувати, що ці докази які є неналежними доказами по даній справі. З наданих документів та відзиву на позов не можливо встановити на якій підставі, визначеній контрактом, її звільнено з роботи. Виклавши різні факти, які мають відношення до її звільнення, відповідач самостійно визначив підставу її звільнення - п.18 Д Контракту за порушення митних та прикордонних правил.

Між тим вона митних та прикордонних правил під час перебування на посаді начальника поїзду 17.03.2022 року не порушувала, інформація про порушення митних правил її підлеглими наявна в матеріалах справи не є офіційно встановленим фактом порушення митних та прикордонних правил провідниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також вона взагалі не містить будь-якої інформації про порушення особисто нею митних та прикордонних правил. В свою чергу відповідачем під час проведення наради , де розглядалось питання щодо правомірності дій ОСОБА_1 , після отримання від неї та провідників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснень про причину відсутності провідників у поїзді через відправлення потягу не за графіком зі станції Перемишль, не перевірено ці обставини, що свідчить про упереджений порядок розслідування даних фактів.

Вважають, що рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи здійснено на припущеннях, а бланкетною нормою КЗпП України відповідач приховав відсутність встановлених законодавцем у законний спосіб фактів порушення позивачем контракту.

Також зазначили, що наданими по справі доказами, відповідач , не спростував доводи позивача, що при її звільненні порушено порядок звільнення працівників за контрактом , її не було попереджено за 2 тижні перед звільненням. Зачитування наказу про звільнення на нараді не є належним повідомлення про звільнення працівника з роботи. Крім цього, відповідачем не надано доказів отримання позивачкою повідомлення від 15.04.2022 року про розірвання контракту, як і не отримувала вона наказу про зміну дати звільнення її з роботи. Також зазначили, що невидача трудової книжки працівнику в день звільнення є порушення трудових прав позивачки навіть із внесеними змінами у трудовому законодавстві.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 30.05.2022 року відкрито провадження по справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Також судом витребувано докази по справі від відповідача. (а.с.22)

Позиції сторін у судовому засіданні.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, суду показала, з що по прибуттю поїзда №36/35 сполученням Одеса - Перемишль на ст. Перемишль провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з її дозволу пішли в місто до аптеки. Вона зробили про це відповідний запис у рейсовому журналі. Вважає, що її дії були правомірними, так як вказані особи по поважній причині мали намір вийти в місто. Так як поїзд відправився зі ст. Перемишль о 18:30 (за розкладом руху о 18:59) провідники запізнились на відправлення поїзда. Дані провідники наздогнали поїзд по ст. Львів на маршрутному таксі. По прибуттю до міста Одеси вони покинули робоче місце по особистим справам, так як ні вона, ні провідники не знали, що у них буде перевірка.

Про те, що в період коли провідники були відсутні на робочому місці у них було виявлено незаконно переміщені тютюнові вироби на території Польщі вона нічого не знає, а тому по цьому факту нічого пояснити не могла. Вона особисто ніякого порушення митних та прикордонних правил не допускала. До рейсового журналу інформацію про прибуття провідників не внесла. Про її звільнення з роботи повідомлення не отримувала, а лише 26.04.2022 року ознайомилась з наказом від 26.04.2022 року та отримала його копію. Наказ про внесення змін до нього також не отримувала.

Представник позивача адвокат Шарандак А.А. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 незаконно звільнено з роботи з посади начальника пасажирського поїзду, підстави її звільнення в наказі не зазначено. Саме звільнення проведене в порушення процедури звільнення працівника, визначеної трудовим законодавством. Тому просив позов задовольнити по підставам, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 просила в судовому засіданні відмовити в задоволенні позову по підставам зазначеним у відзиві. Суду показала, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника пасажирського поїзда повинна дотримуватись вимог трудового законодавства, а також Інструкції начальника пасажирського поїзда. Між тим, перебуваючи на станції Перемишль Польша в порушення вимог Інструкції в пункті обороту дозволила провідникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покинути робоче місце. В цей час провідники допустили порушення митних правил та були затримані прикордонниками з вантажем цигарок. Даних про те, що ці провідники прибули на робоче місце на станції Львів також не має, так як по прибуттю поїзда до м. Одеси вони також були відсутні на робочому місці. Також повідомлення про звільнення ОСОБА_1 з роботи було їй оголошено на нараді від 21.03.2022 року , а тому вона була попереджена про дострокове розірвання з нею контракту. Також таке повідомлення їй було направлено поштою і отримано нею особисто.

Третя особа ОСОБА_7 також просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , так як остання порушила умови контракту і з нею було достроково розірвано трудові відносини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази, давши оцінку обгрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що наказом №655-К від 06.06.1990 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу провідником пасажирського вагона пасажирського вагонного депо Одеса-Головна Одеської залізниці, що підтверджується записами в трудовій книжці ( а.с.47-50).

Позивач перебувала у трудових відносинах із ПАТ «Укрзалізниця» як начальник поїзда ( пасажирського) вагонного депо станції Одеса-Головна філії "Пасажирська компанія" ПАТ «Укрзалізниця» згідно контракту №227 від 18.10.2017 року строком дії до 31 грудня 2019 року (а.с.56)

Згідно додаткової угоди до контракту №227 від 18.10.2017 року за угодою сторін контракт продовжений до 31.12.2024 року ( а.с.58).

В період з 16.03.2022 року по 18.03.2022 року пасажирський поїзд №36/35 сполученням Одеса - Перемишль обслуговувала поїздна бригада під керівництвом начальника поїзда ОСОБА_1 , в тому числі в складі бригади провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обслуговували вагони №23/13492, №24/14965.

18.03.2022 року від співробітників Одеського територіального управління апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ "Укрзалізниця" до керівництва депо надійшла інформація щодо випадку виявлення тютюнових виробів в кількості 1190 пачок у провідників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обслуговували поїзд №35/35 у добу 17.03.2022 року, які вони намагались провезти на територію Республіки Польща і були затримані працівниками польської прикордонної служби.

Також із повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих.23/4881-22 від 19.04.2022року, встановлено, що 18.03.2022 року під час проведення взаємодії із Прикордонною Вартою Республіки Польща отримано інформацію про те, що представниками митної служби Республіки Польща 17.03.2022 року під час проведення огляду потягу №35 сполученням Одеса-Перемишль на в`їзд в Республіку Польща в особистих речах виявлено тютюнові вироби в кількості 1190 пачок та ними було затримано двох громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .(а.с.54, 104)

Згідно протоколу оперативної наради при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса - Головна від 18.03.2022 року щодо попереднього розгляду випадку вилучення тютюнових виробів у провідників поїзду розгляд даного питання було відкладено на 21.03.2022 року, так як ОСОБА_1 по цьому факту відмовилась надавати пояснення, про що свідчить акт від 18.03.2022 року, а провідники ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на нараду не з"явилися. (а.с.63, 72)

Із наданого відповідачем акту від 18.03.2022 року, провідники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були відсутні на робочому місці о 13 годині.(а.с.73)

Згідно протоколу оперативної наради при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса - Головна від 21.03.2022 року по розгляду того ж питання на його розгляд прибули провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також на нараді приймала участь ОСОБА_5 .

Відповідно ОСОБА_11 надала пояснення, аналогічні тим, які надала в суді, та показала, що по прибуттю поїзда Одеса - Перемишль на ст. Перемишль провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з її дозволу пішли в місто до аптеки. Так як поїзд відправився зі ст. Перемишль о 18:30 (за розкладом руху о 18:59) провідники запізнились на відправлення поїзда. Дані провідники наздогнали поїзда по ст. Львів на маршрутному таксі. Про виявлення тютюнових виробів у членів своєї поїзної бригади їй нічого не відомо. (а.с.64) Також 21.03.2022 року ОСОБА_1 надала доповідну записку. (а.с.67)

В свою чергу провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали на нараді аналогічні пояснення, в яких показали, що вони відпросились у начальник поїзду вийти в місто в аптеку. Прикордонний контроль проходили разом з іншими пасажирами поїзду, і їх запросили бути свідками про огляді речей пасажирів, які були з великим валізами. Після чого їх відпустили. На поїзд вони спізнилися, а тому вимушені були доганяти потяг на таксі і прибули на робочі місця на станції Львів. На станції Жмеринка у них прийняли чергування інші провідники, а тому прибувши до м.Одеси пішли по особистим справам. (а.с.61-71)

Відповідно до наданого суду відповідачем витягу копії із рейсового журналу (ВУ-6) начальника поїзда ОСОБА_1 встановлено, що в ньому міститься виконаний зроблено ОСОБА_1 відповідний запис стосовно того, що о 16:30 провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили вагон по особистих справах по ст. Перемишль. Запис про прибуття провідників в ньому відсутній. (а.с.84-86)

Також в наданих суду маршрутних листах провідників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідні записи також відсутні. (а.с.97-102)

Згідно протоколу на оперативній нараді при начальника депо, оформленого протоколом №ПКВЧД-3-16/164 від 21.03.2022 року, було запропоновано ОСОБА_1 отримати повідомлення №ПКВЧД-3-14/144 від 21.03.2022 про дострокове розірвання контракту згідно чинного законодавства України.(а.с.76)

Згідно , акту від 21.03.2022 року, наданого суду відповідачем, у присутності свідків ОСОБА_1 від ознайомлення та отримання на руки повідомлення, відмовилася. (а.с.77) Тому, відповідач зазначив, що повідомлення у присутності всіх присутніх було зачитано у голос ОСОБА_1

15.04.2022 року на адресу позивача засобами поштового зв`язку, було відправлене додаткове повідомлення №ПКВЧД-3-14/209 про розірвання трудового договору не раніше ніж через два тижні після ознайомлення з цим повідомленням.(а.с.79-80) Дане повідомлення отримано ОСОБА_1 19.04.2022 року згідно поштового повідомлення.

Наказом (розпорядження) №245/ос від 26.04.2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з 03.05.2022 року за п.8 ст. 36 КЗпП України, на підставі, передбаченій контрактом від 18.10.2017 року №227.(а.с.59)

Позивач з наказом про звільнення ознайомлено у цей же день, про що свідчить її підпис на наказі, а також згідно відмітки вона також отримала копію наказу.

Також, 26.04.2022 року відділом кадрового адміністрування було складено акт про те, що ОСОБА_1 з наказом про звільнення ознайомилася, отримала на руки, проте від отримання трудової книжки та проходження обхідного листа відмовилася.(а.с.78)

Наказом №65/ос від 03.05.2022 року було внесено зміни до наказу від 26.04.2022 року №245/ос в частині дати звільнення з 03.05.2022 року на 04.05.2022 року. Причина зміни дати звільнення надання ОСОБА_1 листа тимчасової непрацездатності з 01.05.2022 року по 03.05.2022 року.(а.с.60

Відповідач в підтвердження направлення ОСОБА_1 наказу надав поштову квитанцію про відправлення копії наказу засобами поштового зв`язку - 03.05.2022 року (а.с.52,53, 61,62).

Мотиви суду та застосовані норми права.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.

Статтею 15 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 р. №273 передбачено, що трудові відносини працівників залізничного транспорту загального користування регулюються на підставі Кодексу законів про працю України, Положення "Про дисципліну працівників залізничного транспорту України", іншими актами законодавства України про працю. Особливості умов праці, соціально-побутового і житлового забезпечення, режиму робочого часу та часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту загального користування, робота яких безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, встановлюються АТ "Укрзалізниця" згідно з чинним законодавством України за погодженням з галузевими профспілками. Працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Переліком категорій і посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №764 від 15 липня 1997 р., посаду начальника пасажирського поїзда віднесено до категорії посад, з якими укладається контракт.

Відповідно позивач ОСОБА_1 працювала на посаді начальника пасажирського поїзду на підставі контракту №227 від 18.10.2017 року укладеного відповідно до норм чинного законодавства.

Наказом №245/ос від 26.04.2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з 03.05.2022 року за п.8 ст. 36 КЗпП України, на підставі , передбаченій контрактом.

Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України передбачена така підстава припинення трудового договору як обставини, зазначені в контракті.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору при укладенні контракту законом надано право сторонам самим установлювати їх права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і додаткові підстави розірвання трудового договору.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 року у справі №452/970/17 вказала на те, що у контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом (пункти 17 і 21 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170).

Так у пункті 18 Контракту №227 від 18.10.2017 року , укладеного між сторонами, зазначено додаткові підстави розірвання контракту з ОСОБА_1 , відповідно до якого працівник може бути звільнений , а контракт може бути розірваний з ініціативи роботодавця до закінчення терміну його дії.

Виходячи зі змісту контракту таких підстав є декілька, між тим в наказі про звільнення ОСОБА_1 , не зазначено конкретну підставу звільнення ОСОБА_1 , передбачену контрактом №227.

Однак суд вважає, що дана обставини не є підставою для визнання звільнення ОСОБА_1 саме по цій саме підставі незаконним, як на то вказує позивач.

Так Верховний Суд у постанові по справі № 591/1256/17 від 08 жовтня 2018 року зробив висновок, що посилання у касаційній скарзі позивача на порушення порядку його звільнення в силу відсутності в наказі про звільнення зазначення конкретних умов контракту, які він порушив, не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо дотримання вимог трудового законодавства при звільненні позивача, сама по собі зазначена обставина не є підставою для задоволення позову про поновлення на роботі.

Відповідно в судовому засіданні позивач доводив наявність підстави для звільнення ОСОБА_1 , передбаченої пунктом д) п.18 Контракту .

Так відповідно до пп.д) п.18 Контракту №227 працівник може бути звільнений, а контракт розірваний у разі допущення працівником порушення прикордонних та митних правил при перетині державного кордону України.

Досліджуючи обставини звільнення ОСОБА_12 по даній підставі, суд впершу чергу повинен перевірити наявність доказів порушення ОСОБА_1 митних чи прикордонних правил виходячи із обставин справи, які мали місце під час обслуговування нею пасажирського потягу №35/36 сполученням Одеса Перемишль в період з 16 по 18 березня 2022 року.

Відповідно до висновку ВС, висловленого у постанові від 30 серпня 2018 року у справі №463/3091/15 з врахуванням особливостей контрактної форми трудового договору, наявність чи відсутність вини не є визначальним для припинення дії контракту. Визначальним у даному випадку є сам факт порушення.

Очевидно, що порушення митних чи прикордонних правил не є складовою трудових функцій працівника, так як дані правила не регулюються нормами трудового законодавства, відповідальність за їх порушення визначено іншими нормативно правовими актами інших державних органів.

Дослідивши надані відповідачем докази в підтвердження факту порушення ОСОБА_1 митних та прикордонних правил суд прийшов до наступних висновків.

В першу чергу із повідомлення Одеського територіального управління апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ "Укрзалізниця" , також із повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих.№23/4881-22 від 19.04.2022 року, встановлено, що 18.03.2022 року під час проведення взаємодії із Прикордонною Вартою Республіки Польща отримано інформацію про те, що представниками митної служби Республіки Польща 17.03.2022 року під час проведення огляду потягу №35 сполученням Одеса-Перемишль на в`їзд в Республіку Польща виявлено тютюнові вироби в кількості 1190 пачок і затримано громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були підлеглими працівниками у бригаді ОСОБА_1 . Жодної інформації щодо можливого порушення митних та прикордонних правил начальником поїзда ОСОБА_1 в даних повідомленнях не міститься.

Згідно протоколу оперативної наради при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса - Головна від 21.03.2022 року по розгляду питання виявлення тютюнових виробів у провідників поїзда Перемишль-Одеса №36/35 щодо дій начальника поїзда ОСОБА_1 після опитування провідників , аналізу документації, яка була надана ОСОБА_1 було зроблено наступний висновок, що провідники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були дійсно відсутні на робочому місці більше п"яти годин, за що повинні нести дисциплінарну відповідальність відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України. Порушення з боку підлеглих працівників поїзної бригади стало можливим через послаблення контролю начальником поїзда ОСОБА_1 , за що остання відповідно до п.10.4 Інструкції начальника пасажирського поїзда несе дисциплінарну відповідальність. Тобто вказано на наявність порушення трудових обов"язків ОСОБА_1 , вимог посадової Інструкції начальника пасажирського поїзда, та наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, між тим даних про порушення начальником поїзда ОСОБА_1 митних та прикордонних правил не встановлено.

Далі , із протоколу оперативної наради при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса - Головна від 26.04.2022 року по розгляду повідомлення НОМЕР_1 прикордонного загону, встановлено, що даний орган вважає підтвердженим той факт, що провідники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 порушили митні та прикордонні правила, а тому ОСОБА_1 несе дисциплінарну відповідальність за порушення членами поїзної бригади митних і прикордонних правил, крім цього в її діях встановлено порушення п.8.4. Інструкціїї начальника пасажирського поїзда, яка зобов"язувала її в даній ситуації викликати представників посольства або консульства. В свою чергу даних про порушення ОСОБА_1 митних та прикордонних правил не встановлено, а даний орган вказав, що як начальник поїзда за протиправні дії свої підлеглих по порушення митних та прикордонних правил , ОСОБА_1 несе дисциплінарну відповідальність.

Низка наданих суду інших доказів, як то витяг із рейсового журналу, копія маршрутних листів, також не містять інформації щодо порушення ОСОБА_1 митних та прикордонних правил.

Відтак , із наданих відповідачем доказів встановлено, що будь-яких фактів щодо порушення особисто ОСОБА_1 при обслуговуванні пасажирського потягу №35/36 митних та прикордонних правил не встановлено.

Будучи начальником поїзда, ОСОБА_1 , як фізична особа, поїздом, який рухається через державний кордон України, несе відповідальність за порушення митних та прикордонних правил.

Так зокрема , за порушення правил митного та прикордонного контролю в Україні встановлено адміністративну та кримінальну відповідальність. В свою чергу, також притягнення особи до відповідальності за порушення митних та прикордонних правил на території іншої держави повинно бути підтверджено належними доказами.

Висновки обох оперативних нарад по розгляду конфліктної ситуації, свідчать про те, що даним органом в діях начальника ОСОБА_1 було встановлено порушення посадових обов`язків, визначений Інструкцією начальника пасажирського поїзда №158, тому очевидно , що підстави звільнення її за порушення митних та прикордонних правил навіть не відповідають висновкам органу, який розглядав дану конфлікту ситуацію перед звільненням ОСОБА_1 .

В свою чергу , також тільки дисциплінарну та матеріальну відповідальність повинна нести начальник пасажирського поїзда відповідно до п.10.4 Інструкції начальника пасажирського поїзда за порушення трудової дисципліни, посадових обов язків згідно з законодавством про працю та Положенням про дисципліну і зокрема за п.10.4 - за порушення членами поїзної бригади митних і прикордонних правил.

Дисциплінарна відповідальність полягає в обов`язку працівника відповідати перед власником або уповноваженим ним органом за скоєний ним дисциплінарний проступок і понести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового права. Тобто у трудових правовідносинах працівник несе дисциплінарну відповідальність тільки перед власником, а не перед державою, як це має місце при адміністративній та кримінальній відповідальності (порушення митних та прикордонних правил).

Відповідно до висновку ВС, викладеного у постанові від у справі у справі за № 6-86цс17 відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а його розірвання з підстав передбачених контрактом, які не містять ознак дисциплінарного порушення, не є дисциплінарним стягненням.

Відповідно до висновку , викладеного в ухвалі ВССУ від 09.12.2015 року в справі № 6- 29962св15) справах про поновлення на роботі обов`язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця.

Суд вважає, що наданими по справі доказами відповідач не довів правомірність звільнення з роботи ОСОБА_1 , наявність факту порушення нею митних та прикордонних правил, а тому наказ про її звільнення з роботи підлягає скасуванню як незаконний, а її належить поновити на роботі з дня звільнення , тобто з 04.05.2022 року.

Щодо порушення процедури звільнення ОСОБА_1 з роботи , то суд вважає зазначити наступне.

Так, відповідно до пункту 22 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого Постановою КМУ від 19.03.1994 р. № 170, обов`язковою умовою дострокового розірвання трудового контракту є попередження відповідної сторони за два тижні. Аналогічне положення містить і пункт 20 трудового контракту, укладеного з ОСОБА_1 від 18.10.2017 р. № 227.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала той факт, що вона відмовлялась від отримання повідомлення про звільнення, про що зазначено у акті від 21.03.2022 року, наданого відповідачем .

В свою чергу зачитування на нараді 21.03.2022 року в голос повідомлення про розірвання трудового контракту з ОСОБА_1 , також позивачкою не підтверджується, вона зазначила, що покинула засідання оперативної наради до його завершення.

В свою чергу таке повідомленні було направлено на її адресу 15.04.2022 року поштовим відправленням, який позивачка отримала 19.04.2022 року згідно підпису , що підтверджується поштовим повідомленням про отримання. (а.с.79,80) Звільнення проведено - з 04.05.2022 року.

Щодо видачі трудової книжки, то судом достовірно встановлено, що трудову книжку при звільнення ОСОБА_1 не отримала, вона надійшла на адресу суду разом з відзивом на позовну заяву від відповідача 27.06.2022 року.

Позивач вказувала, що вона також не відмовлялась від отримання трудової книжки, про що складено акт від 26.04.2022 року.

Суд погоджується з доводами представника позивача , що трудова книжка повинна була бути видана працівнику в день його звільнення.

Відповідно до частини другої ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Розрахунок середнього заробітку обчислюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Зокрема, відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Згідно з пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно наданої суду довідки від 17.11.2022 року про доходи позивачки за 6 місяців до дати звільнення, довідки про розрахунок середньої зарплати від 17.11.2022 року, середній заробіток позивачки склав -17359,10 грн, середньоденна заробітна плата склала 683, 13 грн. (а.с.187,188)

Позивач проти розрахунку середньоденного заробітку, наданого відповідачем, не заперечував.

Оскільки позивачка звільнена з 4 травня 2022 року, по день винесення рішення всього час вимушеного прогулу складає 182 робочі дні.

Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає - 116139, 66 грн. (182 х 638,13 грн = 116139, 66 грн.)

Тому з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 4 травня 2022 року по день ухвалення судового рішення в розмірі 116139, 66 грн.

При цьому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць - у розмірі 17359,10 грн.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України встановлено якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов задоволено , то з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1984,80 грн.(992,40х2)

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про скасування наказу, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити .

Визнати незаконним та скасувати наказ № 245/ОС від 26.04.2022 року( зі змінами, внесеними наказом від 03.05.2022 року за №265/ОС щодо дати звільнення) начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції «Одеса-Головна» Сидоренка Сергія про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника поїзда пасажирського на підставі, передбаченій контрактом за пунктом 8 статті 36 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника поїзда пасажирського виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 4 травня 2022 року.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 4 травня 2022 року по 13 грудня 2022 року в розмірі 116139, 66 грн. (сто шістнадцять тисяч сто тридцять дев`ять грн 66 коп).без урахування податків і зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 17359,10 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук