Справа №:755/48/22
Провадження №: 2/755/454/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Шелудько В.А.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

До суду надійшли заяви відповідача ОСОБА_3 про визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу, оскільки позивач достовірно знаючи про наявність у Печерському районному суді м. Києва цивільної справи про визначення місця проживання дитини, зловживаючи та недобросовісно користуючись процесуальними правами подала до Дніпровського районного суду м. Києва позов щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також відповідач просить про об`єднання даної справи в одне провадження з пов`язаними вимогами по цивільній справі № 757/63395/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва.

Щодо визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу, суд вважає таке.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Принцип процесуальної економії полягає не лише в швидкому вирішенні спору при максимально спрощеній судовій процедурі як для суду так і для учасників процесу, але і в розумному поєднанні зібрання доказової бази по справі та добросовісного користування процесуальними правами учасниками справи.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Однак, згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав з дотриманням правил підсудності, визначених ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для визнання зловживання позивачем процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу.

Клопотання відповідача про об`єднання даної справи в одне провадження з пов`язаними вимогами по цивільній справі № 757/63395/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва, задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (ч. 1 ст. 188 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Згідно ч. 8 ст. 188 ЦПК України справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Отже, нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено об`єднання справ в одне провадження, які перебувають у провадженні різних судів.

Керуючись ст.ст. 44, 143, 144, 188, 260, 261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяв відповідача ОСОБА_3 про визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу відмовити.

У задоволенні заяв відповідача ОСОБА_3 про об`єднання позовів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 серпня 2022 року.

Суддя Н.Є.Арапіна