У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2022 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Консисторії (єпархіального управління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви про визнання протиправним та скасування указу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, визнання недостовірними відомостей, визнання дій, такими, що порушують особисті немайнові права та принижують честь і гідність, зобов`язання спростувати відомості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною позовною заявою.

Позивач у прохальній частині позову просить суд:

1)поновити строк звернення до суду;

2) визнати протиправним та скасувати Указ «Консисторії (Єпархіальне управління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви» від 27 червня 2019 року № 4 про звільнення його з посади настоятеля парафії Успіння Пресвятої Богородиці с. Бузуків, Черкаського району, Черкаської області та виключення його з кліру Черкаської і Кіровоградської єпархії;

3) поновити його на посаді настоятеля парафії Успіння Пресвятої Богородиці с. Бузуків, Черкаського району, Черкаської області та виключення його з кліру Черкаської і Кіровоградської єпархії;

4) стягнути на його користь з «Консисторії (Єпархіальнеуправління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви» невиплачену заробітну плату з індексацією в розмірі 26 368,88 грн.;

5 )стягнути на його користь з «Консисторії (Єпархіальнеуправління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви» середній заробіток за час затримки у розрахунку за період з 28.06.2019 по 17.05.2022 у розмірі 213 314,90 гривень;

6) стягнути на його користь з «Консисторії (Єпархіальнеуправління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви» 958 735,12 гривень відшкодування моральної шкоди;

7) визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують його права та свободи, ганьблять його честь, гідність, ділову репутацію відомості викладені в Указі від 27 червня 2019 року № 4 «Консисторії (Єпархіальне управління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви»;

8) визнати дії «Консисторії (Єпархіальне управління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви» щодо поширення Указу від 27 червня 2019 року № 4 такими, що порушують його особисті немайнові права та принижують його честь та гідність;

9) зобов`язати «Консисторію (Єпархіальне управління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви» спростувати відомості викладені в Указі від 27 червня 2019 року № 4 у спосіб, найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публічного спростування перед прихожанами Свято-Успенського храму та направленням до структур Православної Церкви інформації про те, що викладена в Указі від 27 червня 2019 року № 4 інформація відносно ОСОБА_2 недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію.

При цьому, у позовній заяві позивач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як підставу для звільнення від сплати судового збору у зв`язку із тим, що він звернувся з позовом про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що дійсно від сплати судового збору за вимоги позовної заяви № 2,3,4 позивач звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Щодо сплати судового збору за інші вимоги позовної заяви, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП).

Крім того, абзацом 3 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Тобто, у випадку незаконного звільнення з роботи підлягає стягненню саме середній заробіток, а не заробітна плата, які є різними за своєю правовою природою, на що вказує і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Також, Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі № 226/168/15-ц, згідно з яким пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимогу позивачів про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Відтак, за вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути сплачено судовий збір.

Поряд з цим, відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у прохальній частині позову зазначено три позовні вимоги немайнового характеру -№7,8,9 та дві позовні вимоги майнового характеру - №5,6 .

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн.

Судовий збір за кожну з позовних вимог немайнового характеру повинен складати - по 992,40 грн., а всього 3 * 992,40 = 2977,20 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме не менше 992,40 грн. та не більше 12405 грн.

Крім того, позивач у прохальній частині позовної заяви, вимогою № 1 зазначає поновлення строку звернення до суду, що не є позовною вимогою у розумінні норм ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає позовні вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Ч. 2 ст. 182 ЦПК України, визначено, що заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Позовна заява ОСОБА_1 не може бути прийнята судом, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір та викладено позовні вимоги не у відповідності до норм ЦПК.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому, позивачеві необхідно:

1) сплатити судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру та за дві позовні вимоги майнового характеру;

2) долучити до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору;

3) викласти вимогу про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин поважності пропуску такого строку у окремій заяві відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Консисторії (єпархіального управління) Черкаської і Кіровоградської єпархії Української автокефальної православної церкви про визнання протиправним та скасування указу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, визнання недостовірними відомостей, визнання дій, такими, що порушують особисті немайнові права та принижують честь і гідність, зобов`язання спростувати відомості- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважаться неподаною таповертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Морозов