справа № 489/6420/21 провадження №2/489/544/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Смєрдовової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 11.12.1995 на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі, та визнати за ним право власності на 1/4 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11.12.1995, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Миколаївською універсальною товарно-сировинною біржею, він, ОСОБА_4 та відповідачі придбали квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після чого відкрилась спадщина на належну її частку квартири. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка обґрунтована відсутністю нотаріального посвідчення договору та тим, що частка спадкодавця у праві спільної власності на майно не визначена. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 24.05.2022, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі надали письмові заяви в яких просять розгляд справи провести за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 11.12.1995 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір №110 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого сторони по справі та ОСОБА_4 придбали квартиру АДРЕСА_1 . Договір оформлено на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та 09.01.1996 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним №18367.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №3736.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис №921, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 .

Крім того, він є єдиним спадкоємцем, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті, оскільки звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №29/2021, яка надійшла на виконання ухвали суду.

З матеріалів вказаної спадкової справи також встановлено, що постановою приватного нотаріусу від 02.06.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спірний договір купівлі-продажу не відповідає вимогам статті 657 ЦК України, а саме нотаріально не посвідчений.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач не має можливості оформити спадкові права на 1/4 частку вказаної вище квартири, оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення спірного договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 11.12.1995, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положенням статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини другої статті 1220, частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою.

Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї дружини.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати дійсним договір №110 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 11.12.1995 на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.01.1996 за реєстраційним №18367, відповідно до якого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Повний текст судового рішення складено 24.05.2022.

Суддя І.В.Коваленко