Справа № 571/837/22
Номер провадження 2-н/570/551/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.162-164 ЦПК України по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

в с т а н о в и в:

покликаючись на наявність заборгованості за спожиту електроенергію, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" Мельник О.П. у заяві, поданій 26 липня 2022 року до Рокитнівського районного суду Рівненської області, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 945 грн. 44 коп. та судові витрати.

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12 липня 2022 року заяву про видачу судового наказу передано на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області.

Ознайомившись з матеріалами даної справи, суд дійшов висновку про необхідність повернення вказаної справи до Рокитнівського районного суду Рівненської області як такої, що помилково направлена до Рівненського районного суду Рівненської області з огляду на таке.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, правила виключної підсудності, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18).

Як вбачається з матеріалів справи, садиба по АДРЕСА_1 , за якою виникла заборгованість за спожиту електроенергію, знаходиться в Рокитнівському районі Рівненської області, а відтак вказана цивільна справа належить до територіальної юрисдикції Рокитнівського районного суду Рівненської області.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про необхідність передати дану заяву про видачу судового наказу за територіальною підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.30, 31, 162, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про про видачу судового наказу за підсудністю до Рокитнівського районного суду Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.