ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5648/22 Справа № 205/5252/19 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у поновленні процесуального строку та заяву про прийняття додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі - залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву АТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_2 , відповідно до ст.360 ЦПК України, подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18 червня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

03 липня 2019 року позивачі подали заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою судді від 05 липня 2019 року було відмовлено (том 1 а.с.28).

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивачі 30 липня 2019 року подали на неї апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2020 року вищевказану ухвалу суду від 05 липня 2019 року скасовано, а заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено.

Не погодившись з такою постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2020 року, представник відповідача подав касаційну скаргу на неї, при цьому, сплативши 3 842 грн судового збору (том 1 а.с.208).

Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2020 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Також судом першої інстанції установлено, що ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України (том 1 а.с.193-194).

04 червня 2021 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява представника АТ КБ «ПриватБанк» - Крапівцевої О.О. про прийняття додаткового рішення у справі.

У своїй заяві заявник просив суд поновити строк для подання даної заяви та постановити ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 3 842 грн.

Так, суд першої інстанції, розглянувши питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі, дійшов висновку, що оскільки строк на подання заяви АТ КБ «ПриватБанк» про ухвалення додаткового рішення поновленню не підлягає, а тому, згідно зі ст.126 ЦПК України, така заява підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення або майно, яке підлягає передачі, або дії, треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених ч.ч.3-5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 цього Кодексу.

У своїй скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається, зокрема, на те, що судом першої інстанції не враховано пролонгації процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), які продовжуються на строк дії такого карантину.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, з наступних підстав.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст.120 ЦПК України).

Згідно ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий збір за подання касаційної скарги відповідачем було сплачено 21 липня 2020 року, тобто, після постановлення Ленінським районним судом м.Дніпропетровська ухвали про залишення позову без розгляду від 14 травня 2020 року.

Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2020 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Разом з тим, відповідач звернувся до суду з даною заявою про стягнення судового збору з позивачів лише 04 червня 2021 року, тобто, з пропуском строку, встановленого ЦПК на подачу заяви про розподіл судових витрат.

У поданій заяві представник АТ КБ «ПриватБанк» просив поновити пропущений строк на звернення з такою заявою про стягнення судових витрат, однак, не зазначив жодної причини, з якої такий строк було ним пропущено.

Таким чином, судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, а саме, що єдиною підставою для поновлення процесуального строку, відповідно до ст.127 ЦПК України, є визнання судом причин його пропуску поважними, проте заявник не вказав жодної причини пропуску строку на подання даної заяви після розгляду 02 грудня 2020 року касаційної скарги Верховним Судом, а отже підстави для поновлення такого строку - відсутні, тому колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови у поновленні пропущеного процесуального строку та залишення даної заяви відповідача без розгляду.

Доводи скаржника щодо пролонгації процесуальних строків під час дії карантину колегія суддів вважає неспроможними, оскільки з 22 травня 2020 року в усіх областях України, згідно постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було запроваджено адаптивний карантин з послабленням протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

При цьому, достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у встановлений законом строк заявник не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню такої заяви, зокрема, скориставшись послугами поштового зв`язку, та могли б бути підставою для його поновлення.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної заяви не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали - відсутні.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова