Справа № 133/2995/21
Провадження № 22-ц/801/966/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 рокуСправа № 133/2995/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про повернення суми сплаченого майнового відшкодування,

за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2022 року, ухвалене у складі судді Кучерук І. М. в приміщенні суду в м. Козятин, повний текст рішення складено 28 березня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

23 вересня 2021 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про повернення суми сплаченого майнового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2019 року о 08 год. 05 хв. у м. Канів по вул. Енергетиків, 73 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО ЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Богдан 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, визнано ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «ДЕО ЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ДЕО ЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 застрахована не була.

До МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся водій автомобіля «Богдан 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та власник цього ж транспортного засобу ОСОБА_1 ..

МТСБУ сплатило власнику автомобіля «Богдан 211040», д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 суму відшкодування завданої шкоди в розмірі 16253,80 грн.

Однак постановою Черкаського апеляційного суду від 17 січня 2020 року постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_2 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, особа зобов`язана повернути грошові кошти страховій компанії, оскільки підстава, на якій кошти були набуті, відпала у зв`язку із ухваленням судового рішення про закриття провадження у справі про притягнення водія до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

З огляду на наведене, МСТБУ просило стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 16253 грн 80 корп.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, МТСБУ подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що постановою Черкаського апеляційного суду від 17 січня 2020 року постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_2 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. У постанові зроблено висновок про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що в діях водія ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, без достатніх та переконливих доказів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

07 жовтня 2019 року о 08 год. 05 хв. у м. Канів по вул. Енергетиків, 73 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО ЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Богдан 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 697/2874/19 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.4).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «ДЕО ЛАНОС`Ю, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була.

03 лютого 2020 року до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся водій автомобіля «Богдан 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 (а. с. 7). Того ж дня до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, звернувся власник пошкодженого автомобіля «Богдан 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (а. с. 9).

На підставі звіту №АО 02-111 про оцінку автомобіля «Богдан 211040», д.н.з. НОМЕР_3 , складеного 13 березня 2020 року (а. с. 12), довідки № 1 від 18 березня 2020 року (а. с. 23) та наказу № 3902 від 02 квітня 2020 року (а. с. 22) МТСБУ сплатило ОСОБА_1 суму відшкодування завданої шкоди в розмірі 16253,80 грн. (а. с. 25).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 січня 2020 року постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_2 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП (а. с. 5).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що МТСБУ, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що відпала підстава за якої було сплачено кошти відповідачу, оскільки провадження у справі у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 , закрито на підставі ст. 38 КУпАП. Однак відповідна підстава не є реабілітуючою, тобто такою, що спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та 16.04.2019 у справі № 927/623/18), а тому підстави для задоволення позову відсутні. За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог зроблено судом першої інстанції за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У справі вставнолено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило ОСОБА_1 регламентну виплату в розмірі 16253,80 грн.. Факт виплати коштів відповідачем не заперечується.

Виникнення необхідності у зверненні до суду з указаним позовом позивач пов`язує з безпідставним набуттям зазначених вище грошових коштів.

Як на правову підставу для обґрунтування своїх вимог МТСБУ посилається на положення статті 1212 ЦК України, яка регулює правовідносини у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Так, згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог МТСБУ.

Розмір регламентної виплати та підстави її здійснення досліджувались МТСБУ на підставі заяви ОСОБА_1 (а. с. 9).

За наслідками розгляду заяви відповідача МТСБУ видано наказ про відшкодування ОСОБА_1 шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 16253,80 грн.

Враховуючи, що позивачем встановлені підстави для здійснення ОСОБА_1 регламентної виплати, право потерпілого на правомірність отримання цієї виплати під час розгляду заяви останнього позивачем не заперечувалось, матеріали справи не містять відомостей про скасування наказу МТСБУ чи визнання його недійсним (нечинним), висновки суду першої інстанції про неможливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України є такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.

МТСБУ відповідно до вимог цього закону є суб`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникають із страхування, яке є зобов`язанням, то виплачені позивачем кошти не є коштами, які можуть бути стягнені на його користь на підставі статті 1212 ЦК України.

Такий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 521/16340/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду справи судом першої інстанції повно і всебічно досліджено наявні у справі докази та надано їм належну правову оцінку, правильно встановлено обставини справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, відтак судові витрати понесені позивачем при поданні апеляційної скарги слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2022 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський