Дата документу 15.11.2022
Справа № 334/381/22
Провадження № 2/334/1574/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Ленінський районний суду міста Запоріжжя

у складу: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Салімонова Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запорпіжжі клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Соколова Наталія Іванівна до Державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Ткаліч Вікторії Олегівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування заходів процесуального примусу відносно відповідача ОСОБА_8 , яка є державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, посилаючись на те, що ОСОБА_8 в судові засідання не з`являється, повістки про виклик до суду не отримує. Вважає, що відкритий розгляд справи та електронна система судочинства дає особі усі можливості дізнатись про наявність цивільної справи де вона виступає відповідачем, дізнатись що справа перебуває у провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя і має можливість своєчасно дізнатись про призначення її до розгляду в суді та виконати інші процесуальні дії покладені на неї ухвалами суду у даній справі.

Всупереч цьому, своїми діями відповідач демонструє недобросовісне виконання процесуальних обов`язків, зловживає своїми правами та створює протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Салімонов Р.Є. вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Одним із заходів процесуального примусу частина 1 ст.144 ЦПК України визначає штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч. 5 ст. 148 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи надані суду дискреційні повноваження, відповідно до яких притягнення до відповідальності учасника провадження є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що підстави для накладення стягнення у вигляді штрафу на відповідача відсутні.

Суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до відповідача процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки це є найсуворіший захід процесуального примусу, а тому застосовується лише у разі, коли застосування менш суворого заходу не дали результату, а тому вважає дане клопотання передчасним до з`ясування обставин щодо здійснення ОСОБА_8 своїх повноважень як державного реєстратора.

Керуючись статтями: 143, 144, 148, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу до відповідача ОСОБА_8 вважати передчасним до з`ясування обставин щодо здійснення ОСОБА_8 своїх повноважень як державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцятиденний строк з дня її постановлення.

Суддя Ісаков Д.О.