Справа № 336/3077/22
Пр. № 2-о/336/162/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Звєздової Н.С.,

секретаря судового засідання - Сіляєвої Н.С.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

зацікавленої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зацікавлена особа: ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_5 , що застосовує до них фізичне та психологічне насильство.

В заяві зазначають, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони всією родиною зареєстровані та мешкають за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_1 , який також зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак мешкає за іншою адресою. На протязі останніх 5 років ОСОБА_4 чинить відносно заявників домашнє насильство. ОСОБА_4 тероризує та погрожує їм, жорстоко поводиться з ними, у зв`язку з чим вони змушені звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Наведені обставини свідчать про триваючий та системний характер протиправних дій ОСОБА_4 , тому з метою захисту їх прав та інтересів та в інтересах запобігання продовженню означеної поведінки заявники просять про видачу обмежувального припису тривалістю шість місяців, згідно з яким обмежити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,: - особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Відвідувати місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні заявники підтримали заяву з обґрунтувань, зазначених у ній, просили її задовольнити та видати обмежувальний припис зазначивши, що ОСОБА_4 систематично тероризує їх сім`ю, постійно зловживає алкогольними напоями, принижує їх, намагається застосувати фізичну силу, а інколи і застосовує, не пам`ятає своєї поведінки в стані алкогольного сп`яніння, дуже агресивний. Також зазначили, що вони переймаються за своє життя. Неодноразово зверталися з заявами до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_4 домашнього насилля.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву визнав та поясни в суду, що він дійсно зловживає алкогольними напоями, приходить до дому заявників в стані алкогольного сп`яніння, що відбувається потім не пам`ятає.

В судовому засідання свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона неодноразово була свідком сварок між сторонами при яких ОСОБА_4 поводився дуже агресивно, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово викликали поліцію, до ОСОБА_3 неодноразово намагався застосувати фізичну силу.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ОСОБА_4 систематично знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, веде себе агресивно, одного разу застосував фізичну силу та душив його. ОСОБА_3 неодноразово ночував в нього дома, оскільки ОСОБА_4 поводив себе дуже агресивно та було страшно залишатися в квартирі з ним.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими заявниками доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Процесуальні питання, що пов`язані з видачею і продовженням обмежувального припису, внормовані главою 13 Розділу ІУ ЦПК України.

Зокрема, право подання заяви про видачу обмежувального припису особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", - встановлено пунктом 1 частини 1 ст. 350-2 ЦПК України.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких-подружжя, батьки (мати,батько) і дитини (діти), дід (баба) та онук (онука).

Право постраждалої особи обрати такий спосіб захисту, як видача обмежувального припису, встановлено статтею 26 вказаного Закону.

За змістом ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", яка містить визначення термінів, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству (стаття 3 Закону).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється і на близьких родичів, якими є заявники та заінтересована особа.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Судом встановлено та матеріалами справи перевірено, що ОСОБА_4 є сином заявниці ОСОБА_1 , братом заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_4 . Сторони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира, відповідно до копії свідоцтва про права власності від 10.11.2020 року, належить по 1/2 частині на праві спільної часткової власності заявникам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заявники неодноразово зверталися до УПП Запорізької області про те що ОСОБА_4 чинить відносно них домашнє насильство, що підтверджується копією термінового забороненого припису відносно кривдника ОСОБА_4 від 20.06.2022р. та роздруківкою з сайту «Судова влада України» Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стан розгляду справи відносно ОСОБА_4 за вчинення правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, як випливає зі змісту ч. 3 ст. 26 Закону.

Вирішуючи заяву на користь заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд виходить з наданих ними фактичних доказів про систематичність вчинення психологічного та фізичного насильства з боку ОСОБА_4 під час спільного перебування в одному житлі, а саме за місцем мешкання заявників.

Однією з засад діяльності, спрямованої на запобігання та протидію домашньому насильству, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд (ст. 4 Закону).

Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, зокрема: запобігання домашньому насильству.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні судом ретельно були досліджені відеозаписи надані заявниками, щодо вчинення ОСОБА_4 відносно них домашнього насильства, а саме фізичного та психологічного характеру, з яких вбачається, що останній знаходячись в стані алкогольного сп`яніння вчиняє дії психологічного та фізичного насильства над заявниками.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, враховуючи встановлені обставини та надані сторонами докази, вважає встановленим обставини про факти домашнього насильства ОСОБА_4 щодо заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії відносно заявників, не бажає змінювати свою поведінку, а тому доводи заявників про ризик продовження кривдником таких дій відносно них, а отже і необхідність застосування обмежувального припису, є обґрунтованими. Такий висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним зокрема у Постановах від 22 вересня 2020 року у справі №520/13677/19, від 26 лютого 2020 року у справі №154/1692/19.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вжиття заходів, про застосування яких клопочеться заявники, є домірним для відвернення доведених ризиків випробовування ними насильства з боку ОСОБА_4 в подальшому.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства та з урахуванням встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Видаючи означений припис, суд у відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону знаходить за необхідне проінформувати про це уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354, 350-1-350-8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зацікавлена особа: ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису, задовольнити.

Видати обмежувальний припис на строк у шість місяців, згідно з яким обмежити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,, особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідувати місце проживання та реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: АДРЕСА_1 .

Повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника, а саме: відділ поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Суддя Н.С. Звєздова