ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/808/21 Номер провадження 22-ц/814/2254/22Головуючий у 1-й інстанції Дудченко В.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

секретар: Гречка Є.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника Приватного аграрно - орендного підприємства "Промінь" адвоката Кадун Петра Вікторовича

на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 31 травня 2022 року, постановлене суддею Дудченко В.О.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства "Промінь" про розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАОП «Промінь», в якому просив припинити договір оренди землі № 224 від 12.10.2004 року, шляхом його розірвання, який зареєстрований 12.10.2004 року за № 243 у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», укладеного строком на 24 роки між ПАОП «Промінь» та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9691 га. кадастровий номер :08:000:0150, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2016 року, після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,9691 га., кадастровий номер :08:000:0150. Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 16.01.2003 року серія І-ХР № 025598, та зареєстрованого у книзі записів державних актів на право власності на землю за № 297. Між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» в 2004 році був укладений договір оренди земельної ділянки за № 224 від 12.10.2004 року строком на 24 роки. Відповідно до договору орендна плата нараховується орендарем у розмірі не менше 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. За умовами договору оренди земельної ділянки за № 224 від 12.10.2004 року зокрема п. 2.4.2. договору вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату протягом дії договору, але не пізніше як у термін з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Умовами договору оренди земельної ділянки не визначений порядок сплати відповідачем орендної плати, однак відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України до зобов`язань землекористувача віднесено своєчасну сплату земельного податку та орендної плати. Відповідач зобов`язаний був щороку сплачувати йому орендну плату за місцем проживання позивача, а у випадку неможливості виконувати своє зобов`язання за місцем його проживання, внести орендну плату за договором оренди землі на депозит нотаріуса. Крім того, відповідач відповідно до «Правил надання послуг поштового зв`язку» затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2000 року мав можливість сплатити орендну плату поштовим переказом. Пунктом 3.1.2 договору визначено що дія договору припиняється в разі порушення орендарем Земельного кодексу України, інших нормативних актів відносно землі, а також умов цього договору на підставах і в порядку, передбачених законодавством. Відповідач в порушення умов договору оренди земельної ділянки не сплатив йому орендну плату за використання земельною ділянкою у строки визначені договором за період користування земельною ділянкою протягом 2019-2020 років, що підтверджується відомістю з державного реєстру фізичних осіб платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків. Оскільки відповідач не сплатив орендну плату за 2019-2020 роки у строки з 01 серпня по 31 грудня кожного року користування земельною ділянку вважає, що спірний договір відповідно до вимог земельного законодавства є припиненим.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 31 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватно аграрно-орендного підприємства «Промінь» про розірвання договору оренди землі задоволено.

Припинено договір оренди землі № 224 від 12.10.2004 року шляхом розірвання, який зареєстрований 12.10.2004 року за № 243 у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», укладеного строком на 24 роки між ПАОП «Промінь» та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9691 га. кадастровий номер :08:000:0150, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2016 року.

Стягнуто з Приватно аграрно-орендного підприємства "Промінь" на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Місцевим судом встановлено факт систематичної несплати орендної плати, відповідачем не надано доказів щодо домовленості між сторонами про виплату орендної плати за користування земельною ділянкою позивача наперед. В той же час, позивачем доведено, що йому відповідачем завдана шкода, яка значною мірою позбавляє його того, на що він розраховував, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання договору оренди розірваними з підстав заявлених в позові.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ПАОП «Промінь» адвокат Кадун П.В. просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неправильності встановлених обставин, які мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачу, після переходу права власності на земельну ділянку, було роз`яснено, що ПАОП «Промінь» виступає ініціатором підвищення розміру орендної плати на підставі підписання відповідних додаткових угод до договору оренди земельної ділянки, який на вказане погодився, але пообіцяв підписати їх пізніше. На підставі викладеного, орендна плата позивачу у 2019-2020 роках не виплачувалась, але нараховувалась, так як у 2018 році йому було виплачено орендну плату наперед у значно більшому розмірі ніж передбачено договором оренди, а саме 25535,00 грн. замість 4105 грн., що призвело до переплати орендної плати за землю.

Від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що відповідач в порушення умов договору оренди земельної ділянки № 224 від 12.12.2004 р, зокрема п. 3.2.3, не сплатив орендну плату позивачу у строки визначені договором у п. 2.4.2 за період користування земельною ділянкою протягом 2019-2020 років, що підтверджується відомістю з державного реєстру фізичних осіб-платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків. Вказав, що ПАОП «Промінь» за письмовою домовленістю сторін може вносити плату на майбутній період, на термін не більше одного року. Проте, письмові домовленості сторін відповідно до п. 2.4.5 про внесення плати на майбутній період який можливий на термін не більше одного року відсутні, відповідачем не надано доказів досягнення сторонами договору письмових домовленостей про виплату орендної плати наперед.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, у власності ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,9691 га., кадастровий номер :08:000:0150, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2016 року, після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-8).

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 16.01.2003 року серія І-ХР № 025598, та зареєстрованого у книзі записів державних актів на право власності на землю за № 297 (а.с. 9).

Між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» в 2004 році був укладений договір оренди земельної ділянки за № 224 від 12.10.2004 року строком на 24 роки (а.с. 10-13).

Відповідно до договору орендна плата нараховується орендарем у розмірі не менше 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

Відповідно до п. 2.4.2. договору оренди земельної ділянки за № 224 від 12.10.2004 року вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату протягом дії договору, але не пізніше як у термін з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осібплатників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, за 2019-2020 роки відсутні дані про отримання ОСОБА_1 орендної плати (а.с. 14).

Пунктом 2.4.5 договору оренди землі орендар за письмовою домовленістю може вносити плату за майбутній період (попередній внесок). Внесення орендної плати на майбутній період можливе на термін не більше 1 року. У разі припинення або розірвання договору внесена на майбутній період орендна плата повертається орендарю протягом 6 місяців з дня припинення чи розірвання договору.

Відповідно до довідки про нарахування та видачі сум на земельну частку (пай), що знаходиться в оренді ПАОП «Промінь» від 12.04.2021, ОСОБА_1 у 2019-2020 роках орендна плата нараховувалася, але не виплачувалася, залишок на 01.01.2021 рік становить 13118,17 грн. (а.с. 32).

Згідно копії Видаткового касового ордеру № 380 від 13.02.2018 року ОСОБА_1 видано ПАОП «Промінь» 8980,00 грн., підстава: орендна плата за земельний пай згідно договору № 224 від 12.10.2004 року за 2018 рік (а.с. 34).

Відповідно до копії Видаткового касового ордеру № 2185 від 12.12.2018 року ОСОБА_1 видано ПАОП «Промінь» 11555,00 грн., підстава: орендна плата за земельний пай згідно договору № 224 від 12.10.2004 року за 2018 рік (а.с. 35).

Відповідно до копії Видаткового касового ордеру № 229 від 26.01.2018 року ОСОБА_1 видано ПАОП «Промінь» 5000,00 грн., підстава: в рахунок земельного паю за 2017 рік (а.с. 36).

Відповідно до копії Видаткового касового ордеру № 2302 від 27.09.2016 року ОСОБА_1 видано ПАОП «Промінь» 11555,00 грн., підстава: орендна плата за земельний пай згідно договору № 224 від 12.10.2004 року за 2016 рік (а.с. 35).

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд прийшов до висновку, що відповідачем систематично протягом 2019-2020 років не було виплачено позивачу орендну плату у строки та розмірі визначеному у договорі оренди землі. Сторони у письмовій формі не погоджували виплату орендної плати наперед, відповідачем не надано доказів, що ним здійснювалася оплата орендної плати за майбутній період, тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини ( ст. 11 ч. 2 п. 1 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ст. 526 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Права та обов`язки власника земельної ділянки, наданої у користування для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про орендну плату» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Отже, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 531 ЦК України).

Отже, за положеннями ст. 531 ЦК України відповідач не позбавлений можливості виконати свій обов`язок достроково, проте якщо це передбачено умовами договору, які за приписами ст. 526 ЦК України повинні виконуватися належним чином.

Договором між сторонами узгоджено сплату орендної плати від 01 серпня до 31 грудня кожного року. Орендар за письмовим погодженням з орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати (п. 2.4.2 договору).

Разом з тим, п. 2.4.5 договору оренди землі передбачено, що орендар за письмовою домовленістю сторін може вносити орендну плату за майбутній період (попередній внесок). Внесення орендної плати на майбутній період можливе на термін не більше 1 року.

Встановлено, що будь-яких письмових домовленостей між сторонами щодо виплати орендної плати на майбутній період матеріали справи не містять.

Статтею 651 ЦК України передбачено зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтею 24 цього Закону, в тому числі в частині своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зістаттею 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми матеріального права, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ПАОП «Промінь» взятих на себе за договором оренди землі зобов`язань щодо сплати орендної плати у визначеному договорі розмірі та строку.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Приватного аграрно-орендного підприємства "Промінь" адвоката Кадун Петра Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 31 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль