У Х В А Л А

07 грудня 2022 року м. Київ

Справа № 760/10908/13-ц

Провадження: № 2-з/824/954/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т. О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2014 року, постановленій під головуванням судді Слободянюк С. В.,

у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької Алли Миколаївни, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_6 , Державної податкової інспекції Солом`янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом`янського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві, про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації, відновлення прав власника,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2014 року залишено без руху. Встановлено апелянтові строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

28 листопада 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2014 року.

Заява обґрунтована тим, що у вступній частині даного судового рішення невірно зазначено номер справи, а саме «22-ц/796/12252/2014» замість правильного «760/10908/13-ц», та помилково зазначено «за скарго» замість правильного «за скаргою». Також у вступній та описовій частинах ухвали суду помилково вказано «за позовом за позовом», замість правильного «за позовом». Вказані описки, на думку заявниці, підлягають виправленню.

Вирішуючи порушене заявником питання, суд ураховує наступне.

У відповідності до частини 1 статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Частиною 2 статті 269 ЦПК України передбачено, що питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц.

Наведені у заяві ОСОБА_1 описки, які, на її думку, підлягають виправленню, не маютьістотного характеру, не впливаютьна правосудність ухвали суду апеляційної інстанції тане створили перешкод у її реалізації.

Зазначення у вступній частині ухвали суду номеру апеляційного провадження (22-ц/796/12252/2014), повтор словосполучень «за позовом за позовом» та не вірне написання слова «скарго» не є описками в розумінні положень статті 269 ЦПК України.

Більш того, вимоги ЦПК України у редакції, чинній на момент постановлення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2014 року, взагалі не вимагали зазначення в ухвалі суду номеру справи та/або провадження.

За таких підстав, в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про виправлення описок слід відмовити.

Також суд звертає увагу на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга зазначеної статті).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання(частина третя статті 44 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції не встановив наявності достатніх підстав для визнання дій ОСОБА_1 щодо подання до суду заявипро виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2014 року про залишення апеляційної скарги без руху зловживанням процесуальними правами, зважаючи на наданепроцесуальним законом право подати таке клопотання, обґрунтовуючи йогосвоїми міркуваннями.

Водночас, суд наголошує на тому, що у разі подання повторно аналогічних за змістом заяв, а також подання заяв та клопотань, які за своїм змістом будуть безпідставними та свідчитимуть про наміри сторони перешкоджати дотриманню розумних строків розгляду справи судом, такі дії підлягатимуть визнанню зловживанням процесуальними правами ісуд буде зобов`язаний вжити заходівпроцесуального примусу, визначених статтею 144 ЦПК України, з метою припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 15 вересня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Т.О. Невідома