29.06.2022 Єдиний унікальний номер 205/4198/21
Провадження № 2/205/126/22
29 червня 2022 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
АТ КБ «Приватбанк» 21 травня 2021 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором б/н від 15 січня 2010 року у розмірі 8 785,37 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до договору б/н від 15 січня 2010 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти на картковий рахунок з лімітом 10 000,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 15 липня 2020 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено претензію кредитора.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2021 року витребувано від Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро) належним чином засвідчену копію повної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувано від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом 27.12.2018 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Письмових заяв та/або відзиву не надходило.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 15 січня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 на підставі анкети-заяви б/н було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, а позичальник зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 23-35).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 січня 2010 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 станом на 30 квітня 2019 року становила 8 785,37 грн., з яких: 8 785,37 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 9-11).
З виписки за договором № б/н станом на 30 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 користувався кредитними коштами (а.с. 12-21).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 січня 2019 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39).
Положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України визначено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
За змістом вказаної норми права цивільні обов`язки особи, в тому числі ті, які виникли на підставі договорів та інших правочинів, припиняються з часу смерті боржника.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
16 червня 2020 року Банк направив претензію кредитора до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1281 ЦК України за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 (а.с. 41).
Позивачем 16 червня 2020 року було направлено претензію ОСОБА_2 щодо її обов`язку сплатити заборгованість у сумі 8 785,37 грн. (а.с. 41).
Заборгованість відповідачем не погашена.
Як вбачається з відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 02 липня 2021 року № 6/5-1830, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі спадкової справи № 284/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовилась від спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних відносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у певному правовідношенні, тобто цивільні відносини існують безперервно, не припиняючись, у них відбувається лише заміна одного із їх учасників.
Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.
За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).
Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач відмовилась від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 25, 15-16, 509, 525-526, 1216-1218, 1220, 1281-1282 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 01 липня 2022 року.
Суддя Н.В. Басова