Єдиний номер справи 945/1293/20
Провадження 22-ц812/616/22 Головуючий по 1 інстанції Шаронова Н.О.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2022р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Лівшенко О.С.,

за участі: представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант»

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2022р.

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

встановила:

У серпні 2020р. ОСОБА_1 пред`явив в інтересах ОСОБА_2 позов до ТОВ СК "Альфа-Гарант", ОСОБА_3 про стягнення з першого відповідача 115200 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, 38400 грн. моральної шкоди, а з другого відповідача - 361600 грн. моральної шкоди.

В позові зазначається, що 25 лютого 2017р. водій ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки "Mercedes Benz Sprinter 315 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перебував на проїзній частині автодороги.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019р. у справі № 480/2184/17 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК.

ОСОБА_4 є сином позивачки, а тому у зв`язку із його загибеллю їй завдано майнову і моральну шкоду.

На час ДТП цивільно - правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки "Mercedes Benz Sprinter 315 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована у ТОВ СК "Альфа-Гарант", у зв`язку з чим 05 квітня 2019р. останнє було повідомлене про настання страхового випадку та подано заяву на виплату страхового відшкодування.

Посилаючись на те, що страховик в досудовому порядку не здійснив виплату страхового відшкодування, позивачка просила про задоволення позову.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2022р. постановлено про задоволення позову. Постановлено стягнути з ТОВ СК "Альфа-Гарант" 115200 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, 38400 грн. моральної шкоди, а з ОСОБА_3 - 361600 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ТОВ СК "Альфа-Гарант", посилаючись на незаконність рішення суду, просило його скасувати і ухвалити нове рішення зазначивши, що позбавлене можливості аргументувати скаргу, у зв`язку із перебуванням працівників у бомбосховищі і відсутності можливості доступу до страхових справ (т.1. а.с.227).

В уточненій апеляційній скарзі (т.2 а.с.1) ТОВ СК "Альфа-Гарант" зазначило, що не погоджується з рішенням суду лише в частині стягнення 115200 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, просило його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволені цих вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, в оскаржуваній частині, з наступних підстав.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту містить посилання на іншу норму права, а саме ст.1200 ЦК та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з ч.1 ст.1200 ЦК у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2017р. водій ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки "Mercedes Benz Sprinter 315 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перебував на проїзній частині автодороги.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019р. у справі № 480/2184/17 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК.

На час ДТП цивільно - правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки "Mercedes Benz Sprinter 315 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована у ТОВ СК "Альфа-Гарант", яке 05 квітня 2019р. було повідомлене представником позивачки про настання страхового випадку з поданням заяви на виплату страхового відшкодування.

ОСОБА_4 , як стверджується у позовній заяві, на час ДТП офіційних доходів не отримував і був зареєстрований з 2008р. по день смерті в квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_4 також зареєстрована з 2008р. за вказаною адресою.

За даними Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Миколаєва в Миколаївські області ОСОБА_2 отримує пенсію за віком. У справі наявна довідка про отримання позивачкою пенсії лише за 2016р. на загальну суму 15450 грн.

У відзиві на позовну заяву, який надсилався позивачці та наявний у матеріалах справи, ТОВ СК "Альфа-Гарант" посилалось на відсутність доказів про перебування позивачки на утриманні та про фінансову спроможність ОСОБА_4 здійснювати таке утримання.

На недоведеність цього факту ТОВ СК "Альфа-Гарант" посилається і в апеляційній скарзі.

Ні в суді першої інстанції після подачі відзиву на позов, ні в суді апеляційної інстанції сторона позивача додаткових доказів з цього приводу не надала.

Відповідно до ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

Враховуючи те, що у справі відсутні дані про доходи ОСОБА_4 та про перебування позивачки, яка отримує самостійний дохід у вигляді пенсії на утриманні останнього, а сам по собі факт реєстрації їх за спільною адресою не є достатнім доказом перебування на утриманні, то висновок суду про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення 115200 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника є помилковим, хоча емоційно і зрозумілим.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині вказаних вимог в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Рішення суду в частині вимог до ТОВ СК "Альфа-Гарант", ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку.

Оскільки апеляційну скаргу страхової компанії задоволено, а позивачка звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави.

В той же час, при ухвалені судового рішення на користь позивача, судом не було вирішено питання про судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Враховуючи принцип взаємозаліку відповідачу слід компенсувати за рахунок держави 1344 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376, 382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2022р. в частині вимог ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 115200 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені цих вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судовий збір сплачений Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» за подання апеляційної скарги компенсувати за рахунок держави, стягнувши з державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з Єдиного казначейського рахунку України 1344 грн. на користь Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 13 липня 2022р.

Головуючий: Судді: