печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Рябошапко М.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Національної поліції України - Скригонюка І.В.

представника відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві - Замостного О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 вересня 2021 року їй повідомлено про те, що на офіційному стенді на території Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розміщено оголошення наступного змісту: «Увага розшук! Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за шахрайські дії розшукується громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » разом з її фотокарткою, а також зазначені телефонні номери для повідомлення інформації про її місце знаходження.

Позивач, вважає, що розповсюджена вищевикладена інформація є недостовірною, що порушує її особисті немайнові права, а саме: принижує її честь, гідність та порочить ділову репутацію.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що 23 та 24 вересня 2021 року вона не перебувала в розшуку та жодним судовим рішенням не було визнано, що вона вчинила дії, які можна було б кваліфікувати як шахрайські.

Позивач, посилаючись на викладене, та презумпцію невинуватості, а також те, що твердженням про її розшук як особи, що вчинила шахрайські дії, завдано моральної шкоди, яка виразилась в душевних страждань, морально-психологічного тиску, вказане оголошення обговорювалося в Раді адвокатів м. Києва, вона як адвокат, втратила партнерство в АО «Крикун та партнери», такі незаконні дії поліції призвели до погіршення стану здоров`я її матері, крім того, розповсюдження вказаної інформації відбулося і в Навчально-науковому інституті публічного управління та державної служби Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, в якому вона навчалася, що змусило її виправдовуватися, спричинило резонанс, в неї розпочалися приступи паніки, погіршився сон, з`явилися проблеми з диханням, при цьому, ГУНП у м. Києві та Шевченківське УП ГУНП у м. Києві не є самостійними розпорядниками бюджетних коштів, а тому без участі в справі у якості співвідповідача Національної поліції України, ухвалене в справі рішення суду в частині виплати компенсації неможливо буде виконати, змінивши предмет позову, просить:

- визнати недостовірною та такою, що порушує її особисті немайнові права, а саме принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію, інформацію, розміщену на оголошеннях поліції щодо вчинення нею шахрайських дій;

- зобов`язати поліцію з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, невідкладно спростувати недостовірну інформацію, поширену працівниками Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, шляхом розміщення на офіційному стенді за адресою АДРЕСА_1 , під заголовком «Спростування недостовірної інформації» інформації наступного змісту: «Повідомляємо, що інформація, поширена Шевченківським УП ГУНП в м. Києві щодо вчинення громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шахрайських дій є недостовірною та такою, що була спростована рішенням суду, що набрало законної сили»;

- стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних коштів компенсацію моральної шкоди на її користь у розмірі 170 000,00 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді від 18 січня 2022 року відкрито провадження в указаній цивільній справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

02 серпня 2022 року до суду від відповідача - Національної поліції України, надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому представник просить у позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що Національна поліція України не є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки досудове розслідування по обвинуваченню позивача не здійснює, будь-яких рішень щодо оголошення її розшуку та розміщення фотокартки не приймала, тому відповідну інформацію не поширювала та не розміщувала на стендах Шевченківського УП ГУНП у м. Києві; поширена інформація є правдивою, оскільки 25 травня 2021 року позивача, в межах кримінального провадження № 0000365 від 29 січня 2021 року оголошено в розшук за підозрою у вчиненні ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство); у поширеній оспорюваній інформації не стверджується про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення; доказів завдання моральної шкоди позивачем не надано.

11 серпня 2022 року позивачем, в якості відповіді на відзив Національної поліції України на її позовну заяву, подано клопотання, в якому представник позивача просить не приймати відзив Національної поліції України з відповідними додатками, у зв`язку з ненаданням його в установлений судом строк без поважних причин.

19 серпня 2022 року від відповідача - Національної поліції України надійшли заперечення на відповідь позивача на її відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що відзив подано в установлений ЦПК України строк.

Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року залучено до участі в указаній справі в якості співвідповідачів ГУНП у м. Києві та Шевченківське УП ГУНП у м. Києві.

16 листопада 2022 року до суду від представника ГУНП у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє просить відмовити в позові ОСОБА_1 , посилаючись на те, що оголошення про розшук позивача не містило визначення щодо вчинення саме нею шахрайських дій, розміщено згідно з планом першочергових розшукових заходів щодо позивача; інформація, яку просить спростувати позивач, фактично міститься в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та є предметом доказування в межах кримінального провадження і проведена відповідна процесуальна дія та вчинення заходів в його межах, не є та не розцінюється як поширення недостовірної інформації; позивачем не обґрунтовано та не підтверджено розмір завданої їй моральної шкоди.

02 грудня 2022 року до суду від Національної поліції України надійшов відзив на заяву про зміну предмета спору, в якому вказано про її невідповідність ст. 178 ЦПК України; поліція не є юридичною особою; Національна поліція України не є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки оголошення про розшук позивача розміщено Шевченківським УП ГУНП у м. Києві, яке територіальним (відокремленим) підрозділом; доказів про завдання моральної шкоди ОСОБА_1 , пов`язаної з погіршенням стану її здоров`я, не надано.

09 грудня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив Національної поліції України на заяву про зміну предмета спору, в якому вказано про те, що поліцією не надано жодного підтвердження, що позивача розшукували за шахрайство, відповідний вирок суду відсутній, однак розмістивши відповідне оголошення на стенді, відповідачі завдали шкоди її честі, гідності та діловій репутації, а також моральної шкоди, сума якої заявлена позивачем до стягнення, є значно заниженою.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, який просила задовольнити з наведених підстав.

У судовому засіданні представники відповідачів Національної поліції України - Скригонюк І.В. та ГУНП у м. Києві - Замостний О.І., кожен зокрема, проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Представник відповідача Шевченківського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Відзиву від Шевченківського УП ГУНП у м. Києві на вказану позовну заяву до суду не надходило.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на офіційному стенді на території Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, розміщено оголошення наступного змісту: «Увага розшук! Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за шахрайські дії розшукується громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

При цьому, на стенді розміщено під вказаним оголошенням фото позивача, а також зазначені телефонні номери для повідомлення інформації про її місце знаходження.

Вказану інформацію ОСОБА_1 побачила 24 вересня 2021 року після прибуття до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

За приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Так, приписами ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, серед іншого, честь, гідність і ділова репутація.

Згідно зі ст.ст. 297,299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, а також на недоторканність своєї ділової репутації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, ділової репутації.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 13,15 постанови «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за № 1, судовий захист гідності, честі та ділової внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Поряд із цим, судом встановлено, що на момент розміщення оголошення щодо позивача, зміст якого оспорюється останньою, СД ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000365 від 29 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

06 травня 2021 року позивачу вручено підозру в зазначеному кримінальному провадженні.

Також з`ясовано, що постановою дізнавача СД ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Миколаєнко О.Б. від 12 травня 2021 року, зупинено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000365 від 29 січня 2021 року, в зв`язку з оголошенням розшуку ОСОБА_1 .

При цьому, за повідомленням Національної поліції України від 25 липня 2022 року, згідно з даними інформаційно-комунікативної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 оголошено в державний розшук 25 травня 2021 року.

08 вересня 2021 року розшук відносно позивача закрито та в подальшому фото ОСОБА_1 знято зі стенду «Їх розшукує поліція».

На цей час матеріали кримінального провадження № 0000365 від 29 січня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, перебувають в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/32058/21, провадження № 1-кс/761/12549/2022).

За змістом ст. 281 КПК України про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

Розшук підозрюваного може здійснюватися особисто слідчим або доручатися оперативним підрозділам а з метою розшуку підозрюваного можуть проводитися, зокрема оперативно-розшукові заходи.

Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві на стенді опубліковано оголошення про розшук позивача за шахрайські дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» ведення оперативно-розшукових справ здійснюється щодо невстановлених осіб, які готують вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, - до їх встановлення або розшуку, але не більше строків давності притягнення до кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі розшуку особи, яка переховувалася від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухилялася від відбування кримінального покарання, а також особи, яка безвісно відсутня.

Таким чином, суд зазначає, що факти, події, що відображено в оголошенні на стенді Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, які стосувалися позивача, а саме: про те, що: «Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за шахрайські дії розшукується громадянка ОСОБА_1 », які є предметом спору, в цілому є правдивими та такими, що відповідають дійсності (щодо позивача дійсно порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 190 КПК України, при цьому, мав місце факт проведеної щодо неї процесуальної (оперативно-розшукової) дії в межах кримінального провадження № 0000365 від 29 січня 2021 року, такої як розшук підозрюваного), відтак, підстави вважати, що відповідачі мали намір принизити честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , відсутні.

При цьому, в порядку цивільного судочинства не може розглядатися спір про спростування інформації органу досудового розслідування щодо проведення процесуальних дій, їх хід та здобуті результати, оскільки такій інформації оцінка надається у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ніщо не може завадити відповідним органам надавати інформацію про перебіг розслідування в кримінальних справах, адже це суперечило б праву на свободу вираження поглядів, проголошеному статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак він зобов`язує робити це з усією необхідною обережністю та обачністю, щоб дотримати принцип презумпції невинуватості (справа Альне Де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року).

Тому, при вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості слід брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань, а й контекст, в якому вони були зроблені, й важливо державним посадовим особам добирати слова, оприлюднюючи свої заяви ще до судового розгляду справи (справа «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Отже, вказана інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, взята з матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню позивача та, яку органами досудового розслідування кваліфіковано як шахрайство, є проявом наслідків процесуальної діяльності органу досудового розслідування, в ній не йдеться та не стверджується винуватість у вчиненні кримінального правопорушення позивачем, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що свідчить про непорушення принципу презумпції невинуватості при поширенні оспорюваної інформації про ОСОБА_1 посадовими особами Національної поліції України.

Оскільки, позивачем не доведені позовні вимоги щодо того, що поширена інформація щодо неї органом досудового розслідування є недостовірною, порушує принцип презумпції невинуватості закріплений ст. 62 Конституції України, ст. 2 КК України, є твердженням про причетність ОСОБА_1 до вчинення злочину, чим створюється негативне уявлення про неї, як особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, то з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачів на її користь компенсації завданої моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, і через відсутність будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачами незаконних дій, і ненадання жодного належного і допустимого доказу спричинення їй моральної шкоди внаслідок дій чи бездіяльності саме Національною поліцією України, ГУНП у м. Києві, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві та розміру такої шкоди, в розмірі 170 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2023 року.

Суддя: О.Л. Бусик