Справа № 141/917/21
Провадження№ 2/141/41/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката Маліцького М.В.,

представника відповідача: Широкоступ К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/917/21 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Біріт - Надія» про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ДП «Біріт - Надія» про усунення перешкод у користуванні майном.

25.05.2022 року під час проведення підготовчого судового засідання по справі № 141/917/21 суддею Климчук С.В. було заявлено самовідвід від розгляду даної справи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Самовідвід мотивований тим, що в період з 03.09.2020 року по 27.07.2021 року рідний син ( ОСОБА_2 ) представника позивача адвоката Маліцького М.В. працював у Оратівському районному суді Вінницької області на посадах прес-секретаря та секретаря судового засідання. При цьому, через звільнення рідного сина представника позивача адвоката Маліцького М.В. між останнім та суддею Климчуком С.В. фактично склались неприязні відносини.

Поряд з цим, в судовому засіданні з боку представника позивача адвоката Маліцького М.В. у своїх виступах було продемонстровано зневажливе ставлення до суду, а саме, зазначене проявилось, окрім іншого, у висловлюваннях на адресу судді Климчука С.В. з приводу його некомпетентності під час розгляду справи та вказівках, щоб суддя читав правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд, розглянувши самовідвід судді Климчука С.В. від розгляду справи встановив наступне.

Згідно ч.3. ст. 39 ЦПК України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (Заява N 7577/02), суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Подібний висновок міститься у п.28 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна центр» проти України» від 15.07.2010 (Заява N 16695/04)

Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, (Заява №33949/02), пункт 49 рішення, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В п.50 даного рішення зазначено, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В пункті 52 цього ж рішення прописано - «при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Подібний висновок міститься п.п.66.67 рішення Європейського суду з прав людини справа «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року(Заява N 4785/02).

В пункті 105 рішення Європейського суду з прав людини, справа Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (Заява № 21722/11), зроблено висновок, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Згідно п. 97 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фельдман проти України» від 08.04.2010 (Заяви N 76556/01 та 38779/04), зазначено, що до вимоги "безсторонності" мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Підставою самовідводу судді Климчука С.В. від розгляду справи № 141/917/21 є той факт, що в період з 03.09.2020 року по 27.07.2021 року (накази Оратівського районного суду Вінницької області № 33-к від 02.09.2020 року, №39-к від 10.11.2020 року, № 40-к від 10.11.2020 року, № 12-к від 26.07.2021 року) рідний син ( ОСОБА_2 ) представника позивача адвоката Маліцького М.В. працював у Оратівському районному суді Вінницької області на посадах прес-секретаря та секретаря судового засідання відповідно. При цьому, через звільнення рідного сина представника позивача адвоката Маліцького М.В. між останнім та суддею Климчуком С.В. фактично склались неприязні відносини.

Також в судовому засіданні з боку представника позивача адвоката Маліцького М.В. у своїх виступах було продемонстровано зневажливе ставлення до суду, а саме, зазначене проявилось, окрім іншого, у висловлюваннях на адресу судді Климчука С.В. з приводу його некомпетентності під час розгляду справи та вказівках, щоб суддя читав правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду, що є порушенням положень пункту 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідно до якого учасники справи зобов`язані, окрім іншого, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи вище викладене, вислухавши думку учасників процесу, суд доходить висновку, що самовідвід судді Климчука С.В. від розгляду справи № 141/917/21 підлягає до задоволення з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів у позивача, його представника та відповідача в об`єктивності та неупередженості судді у вирішенні даного спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Климчука С.В. по справі № 141/917/21 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Біріт - Надія» про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.

Цивільну справу №141/917/21 передати в канцелярію суду для визначення іншого складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Климчук