Справа № 932/847/22
Провадження № 2/932/248/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши в приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 10 листопада 2017 року у Чечелівському районному у місті Дніпрі відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис серія І-КИ № 406465. Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач бажає розірвати шлюб, оскільки у неї та відповідача різні погляди на життя, сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, а тому шлюб існує тільки формально. Крім цього, позивач просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4 000 гривень, але не менше ј частини усіх видів його доходу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2022 року зазначена цивільна справа передана для розгляду судді Кондрашову І.А.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

09 червня 2022 року позивачем було усунуто недоліки у позовній заяві.

Ухвалою від 10 червня 2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, через загальну канцелярію суду було надано заяву позивача, в якій вона прохає розглянути справу без її участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, через загальну канцелярію суду було надано заяву відповідача, в якій він прохає розглянути справу без його участі. Також відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

В частині позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2017 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1648.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: «шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу», що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18»).

З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що від відповідача заперечень на позов не надійшло та вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В частині позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає таке.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Відповідно до ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України передбачено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 612 від 17.05.2018 р. в графі батько зазначено ОСОБА_2 (відповідача), мати ОСОБА_1 (позивача).

Позивач у позовній заяві просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4 000 гривень, але не менше ј частини усіх видів його доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру витрат на утримання дітей які визначаються за рішенням суду, суд визначає не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір (суд ураховує правову позицію в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2016 (справа № 755/14148/18)).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, для визначення предмета доказування по даній справі. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача. Проте, вимоги позову (зміст позовних вимог) є не конкретизованими в частині розміру суми аліментів, яку позивач просить стягнути з відповідача.

ОСОБА_1 у позовній заяві заявила такі позовні вимоги щодо стягнення аліментів: або у твердій грошовій сумі 4 000 грн., або у частці доходу відповідача, що свідчить про суперечливість змісту позовних вимог викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та правовому обґрунтуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з вище наведених підстав.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд доходить висновку, що судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 496,20 грн. слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355, 367, 430 ЦПК України, ст. 19, 111, 150, 181-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Шлюб, укладений 10 листопада 2017 року та зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується актовим записом № 1648, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень, 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або через 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ