Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/428/22

Номер провадження: 2-н/511/69/22

"29" червня 2022 р. суддя Роздільнянський районний суд Одеської області Іванової О. В. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, при розподілі справ між суддями, вказана заява була розподілена в провадження судді Іванової О.В.

Положення частини першої статті 162 ЦПК України регламентують, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 5 ст.165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Судом було здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника.

15.06.2022 року на адресу суду з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшли відомості, згідно яких ОСОБА_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але 16.03.2019р. знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю.

Судом було здійснено запит до Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підтвердження вищевказаної інформації.

На адресу суду надійшов лист начальника Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.06.2022 року №1355/24.28-16, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №200 від 26.03.2019 року, складений Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 4 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст.186 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника після його смерті та залучення правонаступників боржника до участі у справі, натомість нормами цивільного права, а зокрема статтею 1281 ЦК України визначено право кредитора на пред`явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги з ОСОБА_1 , оскільки боржник помер.

При винесенні ухвали судом враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи положення статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 162, 165, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий природний газ.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду.

ССуддя: О. В. Іванова