КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3288/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

07 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Суханової Є.М., Сушко Л.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2021 року, постановленої за результатами розгляду справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2021 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам п. 5, 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 травня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків.

У вказаній ухвалі зазначалось, що апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим ст. 356 ЦПК України, а саме: не надано апеляційну скаргу, в якій повинно бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо), вказано нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції. Також не надано документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копія ухвали направлялась апелянту на поштову адресу та отримана ним 19 травня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53).

Так, на виконання вимог ухвали від 03 травня 2022 року ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Київського апеляційного суду заяву про усунення недоліків.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 03 травня 2022 року, апелянтом не виконані.

Так, суду не надано жодних документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, апелянт вказує, що зі змісту ухвали вбачається одне шахрайство, так як суд вимагає сплатити судовий збір у порушення Закону України «Про судовий збір», а недоліки апеляційної скарги, апріорі відсутні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що апелянт не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд приходить до висновку, що у встановлений строк апелянтом не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 02 березня 2021 року.

Також, слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що без усунення вказаних недоліків суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та виходячи з вимог ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: