Провадження № 2-о/752/1048/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Машкевич К.В., перевіривши матеріали в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява в порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, вважаю, що її необхідно залишити без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно пункту 8 вищевказаної частини статті, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, що визначена Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 318 ЦПК України визначено вимоги, що пред`являються до заяв.

Так, у заяві повинно бути зазначено:

1)який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3)докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Але подана заява не відповідає вимогам вказаних вище статей, а саме:

-у заяві не зазначено заінтересованих осіб, орган державної реєстрації актів цивільного стану,не зазначено їх місцезнаходження;

-не зазначено причини неможливості отримання свідоцтва про смерть (до заяви долучено лікарське свідоцтво про смерть, яке є підставою для видачі свідоцтва про смерть);

За змістом частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Отже, державна реєстрація здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Однак заявником у заяві про встановлення факту смерті зазначено в якості заінтересованих осіб лише ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, заява, серед іншого, повинна містити підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, у матеріалах заяви відсутнє підтвердження того, що заявником не подано будь-якої іншої заяви, не залежно від підсудності, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Оскільки нормами ЦПК України залишення без руху заяви про встановлення юридичного факту не передбачено, за аналогією закону застосуванню підлягають положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (стаття 185 ЦПК України).

У відповідності до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 176-177, 185, 317, 318 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п"яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: