Справа № 585/3405/21
Номер провадження 2/585/88/22
У Х В А Л А

18 липня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ромни клопотання відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , щодо закриття провадження в частині заявлених вимог, направлення справи за підсудністю, що подані в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи служба у справах дітей Роменської міської ради та служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком, -

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дітей з батьком.

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року було закрите підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи служба у справах дітей Роменської міської ради та служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком, призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 31 січня 2022 року в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області за адресою: м. Ромни вул. Соборна, 12.

В судовому засіданні від відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 надійшло клопотання щодо закриття провадження по справі в частині визначення місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_5 з врахуванням ч. 3 ст. 160 СК України, та клопотання про направлення справи за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми за місцем проживання відповідача.

Позивач та його представник заперечували проти вказаних клопотань, оскільки на момент подачі позову ОСОБА_7 ще не виповнилось 16 років, відносно направлення справи за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми просили відмовити, оскільки справа повинна розглядатись за місцем реєстрації відповідача.

Представники третіх осіб до суду не з`явились, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 7) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Поряд з цим, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року, справа № 456/647/18 та від 13 квітня 2020 року, справа № 686/20582/19.

Так як у судовому засіданні відповідач заявила клопотання щодо закриття провадження по справі в частині визначення місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_5 з врахуванням ч. 3 ст. 160 СК України, проте на час відкриття провадження по справі останній було ще 15 років, тобто існував предмет спору, тому суд вважає, що вказане клопотання необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно листа Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області № 04-05/5066 від 24.11.2021 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому цивільно-процесуальний закон, аналізуючи зміст ст.ст. 27-30 ЦПК України, не містить у цьому випадку виключень щодо визначення підсудності, хоча судом приймається до уваги, що розгляд справи за фактичним місцем проживання відповідача та дітей відповідало б інтересам останніх більшою мірою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення вказаного клопотання без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27-30, 255, 260-261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , щодо закриття провадження в частині заявлених вимог, направлення справи за підсудністю залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягаєю.

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2022 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ