Справа № 369/8687/22
Провадження №2-о/369/280/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.,

за участю:

представника заявника Самофалової О.Ю.,

представника заінтересованої особи Кучми А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справуза заявою ОСОБА_1 в особі представника заявника адвоката Самофалової Оксани Юріївни, заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Згідно заяви просила визнати її членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 з метою призначення та виплати заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

24 листопада 2022 року через канцелярію суду представник заінтересованої особи Міністерства оборони України подав клопотання про залишення заяви без розгляду в зв`язку з наявністю спору про право та заперечення на заяву про визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця.

24 листопада 2022 року через канцелярію суду представником заявника було подано заперечення проти клопотання про залишення заяви без розгляду.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Кучма А.Г. вказала, що заінтересована особа заперечує проти визнання факту по даній справі, оскільки не погоджується із викладеними заявниками обставинами. Також згідно поданого письмового пояснення зазначив, що заявниками не доведено наявність існування одночасно трьох факторів: 1) спільне проживання заявника з ОСОБА_2 ; 2) пов`язаність заявника та ОСОБА_2 спільним побутом; 3) існування взаємних прав та обов`язків між заявником і ОСОБА_2 . Заявником не додано до заяви доказів про їх спільне проживання з ОСОБА_2 також, заява не містить доказів про пов`язаність з ОСОБА_2 спільним побутом та наявність у них спільного бюджету і майна. Крім того, у загиблого ОСОБА_2 є син ОСОБА_3 .

Представник заявника заперечила проти залишення заяви без розгляду. Вказала, що справа може бути розглянута в порядку окремого провадження, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в рішенні ВП ВС від 22.08.2018 по справі №644/6274/16-ц.

Заслухавши думку учасників справи, врахувавши зміст заяви про встановлення факту та додатків до неї, суд вважає, що заявапідлягає залишенню без розгляду зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно правового висновку, зазначеного в Постанові Верховного Суду від 18.07.2022 року №755/9100/18 вказано, що наявність спору про право повинна встановлюватися за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 вбачається, що метою подання заяви про встановлення факту належності заявниці до члена сім`ї загиблого ОСОБА_2 є можливість подання заяви на отримання одноразової грошової допомоги від держави у разі смерті військовослужбовця члену його сім`ї. Та оскільки вона вважає, що має право на вказану допомогу, тому в порядку окремого провадження просить встановити той факт, що вона є членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із заявою ОСОБА_4 , Міністерство оборони України вказує, що заперечує право заявниці на вказану вище грошову допомогу за наданих нею документів, та зазначає, що в будь-якому випадку встановлення факту належності заявниці до члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 пов`язане в подальшому з вирішенням питання про право заявниці на отримання такого виду грошової допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, то залишає заяву без розгляду.

Оскільки під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, й відповідно такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Щодо посилання представника заявника на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 по справі №644/6274/16-ц та доводів про те, що вказана справа по правовідносинах є ідентичною даній справі, суд виходить з такого.

Так, відповідно до змісту п. 35 постанови по справі №644/6274/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що представник Міністерства оборони у суді першої інстанції аргументів щодо наявності спору про право не заявляв, а у вирішенні питання щодо розгляду заяви покладався на розсуд суду. Тобто констатовано відсутність спору на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Натомість, по даній справі заінтересована особа заперечує щодо задоволення заяви, та викладає аргументи щодо неможливості встановлення факту, зокрема вказує і на неможливість в окремому провадженні вирішення питання про встановлення права заявника на отримання виплат.

Відтак, судом встановлено, що конкретні обставини справи №644/6274/16-ц дещо відрізняються від обставин по даній справі. А тому, суд не вбачає підстав для застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 22.08.2018 по справі №644/6274/16-ц, що стосується можливості розгляду справи в порядку окремого провадження, оскільки у справі, яка розглядається, та у справі, на яку посилається представник заявника, встановлені різні фактичні обставини.

На цій підставі суд заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення залишає без розгляду, роз`яснивши заявниці, що вона вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження .

Керуючись ст.ст. 294, 315, 353, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику та заінтересованій особі, що вони мають право подати позов про встановлення вказаного факту на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Фінагеєва