ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2675/22 Справа № 199/9643/21 Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Головного управління держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування рішень Дніпровської міської ради, скасування записів та державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ДМР, ГУ держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування рішень Дніпровської міської ради, скасування записів та державної реєстрації земельної ділянки.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 , надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просив заборонити Дніпровській міській раді приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0,0828 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , в тому числі, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0.0828 га. місце розташування: АДРЕСА_1 та надання її у власність;

заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0.0828 га, місце розташування: АДРЕСА_1 та проводити державну реєстрацію речових прав та обтяжень речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0.0828 га. місце розташування: АДРЕСА_1 .

Свою заяву про забезпечення позову мотивував тим, що на даний час відсутні будь-які заборони на відчуження земельної ділянки 0.0828 га з кадастровим номером :01:657:0169, розташованої АДРЕСА_1 , яка є предметом позову по даній справі, тому існують обставини, які свідчать про наявність реальних підстав вважати, що відповідачами можуть бути вчинені дії з відчуження, будівництва, польово-геодезичні роботи, підготовчі будівельні роботи на території вказаної земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння ОСОБА_1 , що суттєво ускладнить виконання рішення суду, ефективність захисту прав позивачів та поновлення у подальшому порушених прав та інтересів.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Головного управління держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування рішень Дніпровської міської ради, скасування записів та державної реєстрації земельної ділянки - задоволено.

Забезпечено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Головного управління держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування рішень Дніпровської міської ради, скасування записів та державної реєстрації земельної ділянки шляхом:

- заборони Дніпровській міській раді приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0,0828 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , в тому числі, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0.0828 га. місце розташування: АДРЕСА_1 ,та надання її у власність;

- заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0.0828 га, місце розташування: АДРЕСА_1 та проводити державну реєстрацію речових прав та обтяжень речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку ділянки з кадастровим номером :01:657:0169 площею 0.0828 га. місце розташування: АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Дніпровська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову відповідають обставинам справи, водночас їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заявпро забезпечення позову", розглядаючи заявупро забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, зокрема, таке: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Тож, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Предметом спору за даним цивільним позовом є земельна ділянка 0.0828 га з кадастровим номером :01:657:0169, розташованої АДРЕСА_1 ; визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, з приводу вказаного нерухомого майна (земельної ділянки); скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

На переконання позивача, вжиття заходів забезпечення позову забезпечить захист його права щодо незаконного відчуження спірної земельної ділянки площею 0.0828 га з кадастровим номером :01:657:0169, розташованої АДРЕСА_1 .

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідачів та будь-яких суб`єктів, які можуть сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

Посилання скаржника на те, що не може мати місця заборона в порядку забезпечення позову в цивільній справі органа місцевого самоврядування, відповідним посадовим особам здійснювати свої повноваження, виконувати прямі функції не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради- залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: