Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5667/22
Провадження № 2/553/2768/2022
У Х В А Л А

Іменем України

28.11.2022 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що з 22.12.1990 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 31.08.2004 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави. Під час розірвання шлюбу спірних питань щодо розподілу майна, набутого підчас шлюбу, не було. 20.12.2021 року позивач дізналася про існування у відповідача зареєстрованого права власності на нежитлове приміщення загальною площею 108,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зазначене нерухоме майно придбано піж час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 03.06.2002 року. В зв`язку з цим вимушена звернутись до суду за відновленням порушенного права на спільне майно подружжя, набутого в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем.

Просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 108,1 кв.м, РНОНМ 101; припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 108,1 кв.м, РНОНМ 101, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення без руху стало те, що, позовна заява ОСОБА_3 оформлена без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем не визначено ціну позову у відповідності до положень ст. 176 ЦПК України не зазначено у позові та не надано суду доказів дійсної вартості спірного майна, 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , станом на час звернення до суду з даним позовом (міститься посилання на його вартість станом на час укладення договору купівлі-продажу від 03.06.2002 року, тобто більше десяти років тому); не зазначено у позові та не надано суду доказів, що підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, в тому числі рішення Октябрського районного суду м. Полтави про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, не зазначено та не надано суду доказів факту перебування у шлюбі з відповідачем з 22.12.1900 року та, відповідно, доказів придбання спірного нерухомого майна відповідачем в період шлюбі з позивачкою, доказів реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем на час звернення до суду з даним позовом, тоді як надана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 295222542 видана 18.01.2022 року, тобто більше 10 місяців тому, доказів, що містять актуальні відомості щодо технічного стану нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 108,1 кв.м - складу приміщень, їх конфігурації та площі, переліку, доказів того, що позивач дізналася про існування у відповідача зареєстрованого права власності на спірне майно саме 20.12.2021 року; не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; не вказані відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зміст прохальної частини позову свідчить про те, що предметом є дві позовні вимоги одна майнового характеру - про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, та одна немайнового характеру - про припинення права власності відповідача на 1/2 нежитлового приміщення.

Як встановлено в ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяву приєднано копію квитанції № 7453-7277-5276-6875 від 14.10.2022 року про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., тобто з позовних вимог немайнового характеру для фізичних осіб.

Разом з тим, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору з вимог майнового характери, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року для фізичних осіб в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", яким визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. 00 коп., становить суму в межах від 992 грн. 40 коп. до 12405 грн. 00 коп. Поряд з цим, не надано позвачем суду документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, оскільки позивачем не визначено ціну позову з урахуванням норми п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України з наданням відповідних доказів дійсної вартості 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , суд позбавлений можливості зазначити конкретний розмір судового збору з позовних вимог майнового характеру, який підлягає сплаті.

14.11.2022 року від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків, в якій вказала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22.12.1990 року, який був розірваний 06.10.2004 року. Під час перебування у шлюбі було придбано приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , площею 108,1 кв.м. Тобто спірне нерухоме майно було придбано під час шлюбних відносин. У січні 2022 року позивач дізналася із доданої до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 295222542 про існування нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 108,1 кв.м, зареєстрованого Державним реєстратором ОСОБА_5 за рішенням 2-26/10, виданим 25.06.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави, ухвали суду 22ц-10190/2010, виданої 06.10.2010 року Апеляційним судом Полтавської області та ухвали 6-17334св11, виданої 16.01.2012 року Вищим спеціалізованим судом України. Також вказала, що оскільки позивачем не визначено ціну позову з урахуванням норми п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України з наданням відповідних доказів дійсної вартості 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з відсутністю можливості провести оцінку майна за наданий строк п`ять днів та не має змоги зазначити конкретний розмір судового збору з позовних вимог майнового характеру, який підлягає сплаті, нею доплачена сума у розмірі 2000 грн. Повідомила суд, що позивачем не подано до іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а оригінали документів маються у позивача в наявності та можуть бути надані для огляду до суду.

Оскільки недоліки, вказані в ухвалі суду від 02.11.2022 року, виконані частково, ухвалою суду від 16.11.2022 року позовну заяву повторно залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення без руху стало те, що позовна заява ОСОБА_3 оформлена з дотриманням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Разом з тим, позивачем не визначено ціну позову у відповідності до положень ст. 176 ЦПК України не зазначено у позові та не надано суду доказів дійсної вартості спірного майна, 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , станом на час звернення до суду з даним позовом (міститься посилання на його вартість станом на час укладення договору купівлі-продажу від 03.06.2002 року, тобто більше десяти років тому).

Також не надано суду доказів, що підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, в тому числі рішення Октябрського районного суду м. Полтави про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, доказів придбання спірного нерухомого майна відповідачем в період шлюбі з позивачкою, доказів реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем на час звернення до суду з даним позовом, тоді як надана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 295222542 видана 18.01.2022 року, тобто більше 10 місяців тому, доказів, що містять актуальні відомості щодо технічного стану нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 108,1 кв.м - складу приміщень, їх конфігурації та площі, переліку, доказів того, що позивач дізналася про існування у відповідача зареєстрованого права власності на спірне майно саме 20.12.2021 року; не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; не вказані відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зміст прохальної частини позову свідчить про те, що предметом є дві позовні вимоги одна майнового характеру - про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, та одна немайнового характеру - про припинення права власності відповідача на 1/2 нежитлового приміщення.

Як встановлено в ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяву приєднано копію квитанції № 7453-7277-5276-6875 від 14.10.2022 року про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., тобто з позовних вимог немайнового характеру для фізичних осіб. А також на виконання вимог ухвали суду від 02.11.2022 року надано квитанцію № 7903-5653-3552-5411 від 14.11.2022 року, якою позивачем доплачена сума у розмірі 2000 грн.

Разом з тим, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі з вимог майнового характери, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року для фізичних осіб в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", яким визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. 00 коп., становить суму в межах від 992 грн. 40 коп. до 12405 грн. 00 коп.

При цьому, оскільки позивачем не визначено ціну позову з урахуванням норми п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України з наданням відповідних доказів дійсної вартості 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , суд позбавлений можливості зазначити конкретний розмір судового збору з позовних вимог майнового характеру, який підлягає сплаті, та перевірити повноту та правильність сплаченого позивачем судового збору з позовних вимог майнового характеру згідно квитанції 7903-5653-3552-5411 від 14.11.2022 року.

25.11.2022 року від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків, до якої вона додала позовну заяву, в якій вказала, що ціна позову складає 50669 грн. 00 коп., посилаючись на вартість спірного майна, визначену у договорі купівліпродажу від 03.06.2002 року, вказала, що заходів досудового врегулювання спору не проводились, оригінали всіх письмових доказів, які додані до позову, окрім свідоцтва про шлюб, паспорта ОСОБА_4 , технічного паспорта на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться у позивача.

При цьому, позивачем не визначено ціну позову у відповідності до положень ст. 176 ЦПК України не зазначено у позові та не надано суду доказів дійсної вартості спірного майна (1/2 частини нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 ), станом на час звернення до суду з даним позовом (міститься посилання на його вартість станом на час укладення договору купівлі-продажу від 03.06.2002 року, тобто більше десяти років тому), як і клопотання про проведення по справі судової товарознавчої експертизи.

Також не надано суду доказів, що підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, в тому числі рішення Октябрського районного суду м. Полтави про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, доказів придбання спірного нерухомого майна відповідачем в період шлюбі з позивачкою, докази реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем на час звернення до суду з даним позовом, тоді як надана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 295222542 видана 18.01.2022 року, тобто більше 10 місяців тому, доказів, що містять актуальні відомості про технічний стан нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 108,1 кв.м - складу приміщень, їх конфігурації та площі, переліку, для з`ясування питання наявності самочинного будівництва, доказів того, що позивач дізналася про існування у відповідача зареєстрованого права власності на спірне майно саме 20.12.2021 року.

Зміст прохальної частини позову свідчить про те, що предметом є дві позовні вимоги одна майнового характеру - про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, та одна немайнового характеру - про припинення права власності відповідача на 1/2 нежитлового приміщення.

Як встановлено в ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяву приєднано копію квитанції № 7453-7277-5276-6875 від 14.10.2022 року про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., тобто з позовних вимог немайнового характеру для фізичних осіб, а також квитанцію № 7903-5653-3552-5411 від 14.11.2022 року, якою позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 2000 грн.

Разом з тим, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі з вимог майнового характери, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року для фізичних осіб в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", яким визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. 00 коп., становить суму в межах від 992 грн. 40 коп. до 12405 грн. 00 коп.

При цьому, оскільки позивачем не вказано відомості про дійсну вартість спірного майна, тобто вартість на час звернення до суду з даним позовом, яка і становить ціну позову з урахуванням норми п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, суд позбавлений можливості перевірити повноту та правильність сплаченого позивачем судового збору з позовних вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

А тому, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення заяви позивачу з роз`ясненням права на повторне звернення до суду з аналогічними вимогами після усунення наведених в ухвалах суду від 02.11.2022 року та від 16.11.2022 року недоліків.

Крім того, разом з заявою про усунення недоліків позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення вчиняти дії щодо реалізації майна лот № 51993 усім оператором та спору Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державному підприємству "Сетам", зупинити вчинення дії щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення прилюдних торгів, лот № 519193, а саме: нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , - до набрання законної сили рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про поверення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦК України, тобто в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави справа, у зв`язку з якою подано заяву про забезпечення позову, відсутня, а тому заява ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає повергненню заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 153, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про поділ спільного майна подружжя визнати неподаною та повернути заявникам.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви та заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною заявою.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна