печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Пшава О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021р. позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, моральної шкоди. В обґрунтування позову посилався , що працював на посаді майстра технічної дільниці № 5 в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», структурному Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.09.2021 3 підрозділі житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» з 19.07.2021 року. Наказом № 389-к/тр від 19.08.2021р був звільнений з посади у зв`язку зі встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п. 11 ст. 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним оскільки є внутрішньо переміщеною особою до якої згідно ст. 26 КЗпП України не застосовується випробувальний термін, а також раніше вже працював в КП «Керуюча компанія» 3 26.06.2015 по 30.09.2019 та був одним з найкращих працівників компанії та головою цехового комітету структурного підрозділу житлово-експлуатаційної дільниці «Печерська брама». При працевлаштуванні на роботу йому надали зразок заяви прийняття на роботу, в якому вказано «з випробувальним терміном строком на один місяць», без напису даного речення на роботу не приймають. Він повідомив інспектора відділу кадрів ОСОБА_2 про те, що є внутрішньо переміщеною особою і надав довідку переселенця № 3006-10060 від 26.09.2016 року, на що вона відповіла, що правила для всіх однакові. В процесі виконання своїх службових обов`язків одразу став на захист своїх підлеглих працівників (двірників), яким не виплатили заробітну плату в повному обсязі за липень місяць 2021р, надавали наказ працювати по 12 годин без додаткової оплати праці в спекотні дні. Начальник структурного підрозділу «Печерськжитло» надавав йому наказ примусити працівників виконувати понаднормові роботи, які перевищували норму у п`ять разів. На фоні цих суперечок виконувач обов`язків директора ОСОБА_3 дав наказ заступнику начальника житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» ОСОБА_4 знайти будь-які підстави для його звільнення у триденний термін після чого пішов у відпустку. ОСОБА_4 , боючись втратити роботу, почала писати доповідні записки про невиконання ним службових обов`язків, нехтуванням правил внутрішнього трудового розпорядку та придумали прогул, який насправді був відгулом. Жодних пояснень від нього заступник начальника ОСОБА_4 не просила. 13.08.2021 року його та заступника начальника ЖЕД «Печерськжитло» ОСОБА_4 викликала заступник директора по благоустрою КП «Керуюча компанія» ОСОБА_6, яка на період відпустки виконувача обов`язків директора ОСОБА_3 виконувала обов`язки директора, в присутності юриста та інспектора відділу кадрів повідомила про те, що вони не можуть залишити його на займаній посаді, і запропонувала написати заяву на звільнення за власним бажанням, після відмови дала наказ відділу кадрів звільнити по статті. Через звільнення з посади не має можливості сплачувати орендоване житло, чим завдано матеріальну шкоду. Такі дії відповідача завдали значних моральних страждань та принизили честь, гідність, ділову репутацію. Просить поновити на посаді майстра технічної дільниці в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва, структурному підрозділі «Печерськжитло» Стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.08.2021 до дня поновлення на роботі. Стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» 37 500 грн. завданої матеріальної та маральної шкоди. Просить розглянути справу в відсутність.

Представник відповідача надав відзив , вказував що порушень при звільненні позивача не було. Просить розглянути справу в відсутність.

Позивач надав відповідь на відзив.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 8.10.2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного з викликом сторін.

Судом встановлено.

Відповідно до наказу КП «Керуюча компанія» від 15.07.2021 № 325-к/тр ОСОБА_1 було прийнято на посаду майстра технічної дільниці житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» з посадовим окладом 11879,00 грн на місяць з 19.07.2021. З випробувальним строком 1 місяць.

Підставою для видання наказу була власноручно написана ОСОБА_1 заява, відповідно до якої, ним було зазначено, що позивач просить прийняти його на роботу на означену посаду з 19.07.2021 без надання службового житла з випробувальним терміном один місяць.

Відповідно до доповідної записки виконувача обов`язків начальника житлово- експлуатаційної дільниці «Печерсьюкитло» ОСОБА_4 від 13.08.2021 № 1361/1 ОСОБА_1 під час виконання своїх посадових обов`язків постійно відмовляється виконувати необхідні доручення керівництва житлово-експлуатаційної дільниці, мотивуючи це тим, що він втомився, так, як це для нього великий об`єм робіт. Постійно запізнюється на роботу.

12.08.2021 о 7:49 год. ОСОБА_1 в групу «Мастера Житло» месенджер-УіЬег повідомив : « ОСОБА_5 , я опоздаю сегодня. Счетчики ставят». Протягом робочого дня 12.08.2021 ОСОБА_1 на роботу так і не з`явився. 13.08.2021 ОСОБА_1 пояснень не надав щодо відсутності 12.08.2021 на робочому місці.

12.08.2021 працівниками житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» було складено акт про відсутність на робочому місці позивача - ОСОБА_1

13.08.2021 працівниками житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» було складено акт про відмову від надання пояснення щодо відсутності на робочому місці ОСОБА_1 12.08.2021.

На підставі вищезазначеної доповідної записки від 13.08.2021 № 1361/1, акту від 12.08.2021 та акту від 13.08.2021 було видано наказ КП «Керуюча компанія» від 16.08.2021 № 201 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до якого йому було оголошено догану.

16.08.2021 за вихідним № 432-3578 ОСОБА_1 було направлено повідомлення, що враховуючи незадовільні результати випробування його буде звільнено 19.08.2021 у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді у відповідності до пункту 11 статті 40 КЗпП України.

16.08.2021 КП «Керуюча компанія» було видано наказ № 382-к/тр про продовження випробувального строку ОСОБА_1 строком на 1 календарний день та вважати останньою датою випробувального строку -19.08.2021.

Також, працівниками КП «Керуюча компанія» відповідачу - ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись із наказом КП «Керуюча компанія» від 16.08.2021 № 382-к/тр «Про продовження випробувального строку ОСОБА_1 », наказом КП «Керуюча компанія» від 16.08.2021 № 201 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та повідомленням від 16.08.2021 № 432-3578 про те, що його буде звільнено, про що 16.08.2021 було складено відповідний акт. Від ознайомлення Позивач відмовився та документи було зачитано в голос.

17.08.2021 за вхідним № 239 до КП «Керуюча компанія» надійшла доповідна записка виконувача обов`язків начальника житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» ОСОБА_4 від 17.08.2021 № 1371 відповідно до якої ОСОБА_1 17.08.2021 був відсутній на робочому місці та не організував виконання поставлених, керівництвом житлово-експлуатаційної дільниці, завдань, що передбачено посадовою інструкцією.

19.08.2021 ОСОБА_1 до відділу кадрів КП «Керуюча компанія» не з`явився, на телефонні дзвінки в мессенджері-УіЬег від працівників відділу кадрів не відреагував.

19.08.2021 було видано наказ КП «Керуюча компанія» № 382-к/тр про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування в порядку пункту 11 статті 40 КЗпП України.

Оспорюваний наказ було направлено рекомендованим листом за вихідним № 432-3633 від 19.08.2021 із та зазначенням необхідності одержати трудову книжку, з повідомленням про вручення № 597.

Додатково 20.08.2021 за вихідним № 432-3658 копія наказу про звільнення, копія листа № 432-3633 від 19.08.2021 відповідачем направлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями статті 43 Конституції України задекларовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).

Згідно з частиною першою статті 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

У період випробування на працівників поширюється законодавство про працю (частина друга статті 26 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 27 КЗпП України строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації - шести місяців.

До строку випробування не зараховуються дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини (частина третя статті 27 КЗпП України).

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України згідно листа «Щодо звільнення працівника, який не витримав випробування» від 04.04.2012 № 54/06/187-12 відповідно до частини першої статті 26 Кодексу законів про працю України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. При цьому одностороннє встановлення власником умови про випробування є недопустимим. З урахуванням цього умова про випробування буде вважатися законною у таких випадках: 1) умова про випробування внесена в письмово оформлений трудовий договір і повторена у наказі про прийняття на роботу; 2) умова про випробування застережена в заяві про прийняття на роботу і повторена в наказі про прийняття на роботу; 3) умова про випробування не міститься в заяві про прийняття на роботу, але внесена в наказ про прийняття на роботу, з яким працівник ознайомлений під розписку до початку роботи; 4) умова про випробування не застережена в заяві про прийняття на роботу, але внесена в наказ про прийняття на роботу, з яким працівник ознайомлений після початку роботи і при цьому він не заперечував проти внесення в наказ такої умови.

Частиною другою статті 28 КЗпП України передбачено, що у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.

Термін «невідповідність» означає, що підставою для звільнення не може бути порушення трудової дисципліни. За такі порушення працівник може бути звільнений на підставі відповідних статей КЗпП України, а не за результатами випробування.

Отже, підставою для звільнення за результатами випробування може бути тільки невідповідність працівника посаді, на яку він прийнятий.

При цьому, вирішення питання відповідності працівника займаній посаді є правом роботодавця, який приймає таке рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування.

Пунктом 11 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено звільнення працівника через встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпП України з урахуванням частини другої статті 28 КЗпП України має відбуватися за наступних умов: 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

У період випробувального терміну роботодавець з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатності виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки за трудовим договором. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право розірвати з працівником трудовий договір з причини незадовільного результату випробування. Прийняти таке рішення роботодавець має право в будь-який час протягом іспитового строку, в тому числі не чекаючи дня закінчення цього строку.

При цьому, роботодавцеві надано право самостійно визначати, чи відповідає працівник роботі, на яку його прийнято. Висновок роботодавця про невідповідність працівника роботі має бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 823/3540/14.

В відзиві відповідач вказував що, будь-яка інформація, щодо того, що ОСОБА_1 має відповідний статус внутрішньо переміщеної особи ним не було надано до відділу кадрів, а тому відсутня обізнаність про вказаний факт.

Крім того судом встановлено, що в заяві про прийняття на роботу позивач не вказує що має відповідний статус, в позові вказує про довідку переселенця № 3006-10060 від 26.09.2016р. , а до позовної заяви надає копію довідки від 4.03.2019р. Тому твердження позивача про порушення відповідачем ст. 26 КЗпП України при прийнятті на роботу , суд вважає безпідставним.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог статті 28 КЗпП відповідачем було встановлено невідповідність працівника займаній посаді та виконуваній роботі, позивача належним чином у встановлені строки письмово повідомлено про звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпП, звільнення відбулося в межах строку випробування.

Суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки звільнення позивача за пунктом 11 статті 40 КЗпП здійснено відповідачем у відповідності до вимог закону, відповідачем в свою чергу надано достатньо доказів на підтвердження своїх висновків щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді протягом випробувального терміну.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивача звільнено із займаної посади відповідно до порядку та з підстав, передбачених КЗпП України.

Інших підстав для визнання незаконним звільнення з роботи позивачем не наведено.

Враховуючи те, що в задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі відмовляється, не підлягають задоволенню інші позовні вимоги, а саме про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від неї (похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (абзац другий частини першої статті 188 Цивільного процесуального кодексу України).

Також, частиною другою статті 235 КЗпП України встановлено, що орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу при винесенні рішення про поновлення на роботі.

Крім того, згідно з правилами ч. 1 ст. 237-1 цього Кодексу відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушено його законні права.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в позові, судові витрати, понесені позивачем, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст..40,235 КЗпПУ, ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» про поновлення на роботі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2

відповідач : Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва»: 01021,м. Київ, пров. Івана Маряненка,7

Суддя Остапчук Т.В.