Справа № 524/684/22
Провадження №2/524/1933/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Зазначає, що 18.08.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання сина визначити з матір`ю.

Ухвалою суду від 14.02.2022 відкрито провадження у справі, визначено загальний порядок розгляду справи. Зобов`язано органи опіки та піклування надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з одним із батьків.

Ухвалою від 31.05.2022 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримує просить задовольнити.. Стверджує, що шлюбні відносини припинені, вона разом з дитиною виїхала до власного помешкання. Дитині створені всі умови для розвитку та виховання. Батько дитини надає матеріальну допомогу..

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу. Натомість категорично заперечує проти виїзду дитини за кордон без його відому та дозволу, оскільки бажає приймати участь у вихованні дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області просить справу розглянути без їх участі, проти задоволення позову не заперечує, при ухваленні рішення просить врахувати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього разом з матір`ю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи 18 серпня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №964

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивач також просить визначити місце проживання сина з нею.

Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання дитини сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 487/2480/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду визначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Мати та батько дитини після припинення шлюбних відносин проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітній.

На вимогу суду за даними висновку орану опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої з одним із батьків встановлено, що дитина проживає з матір`ю по АДРЕСА_1 . Комісійне обстежено умови проживання дитини. З`ясовано стан здоров» я сина сторін. На засідання комісії запрошено батька, . який надав письмові пояснення в якому висловив свої міркування щодо необхідності визначення проживання дитини з матерію. Наголошував щодо необхідності узгодження з ним виїзду дитини за кордон.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

Судом встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом зі своєю матір`ю. Мати належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, забезпечує дитині належні умови проживання, виховання, навчання, матеріально-побутові умови та рівень комфорту.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, позицію відповідача щодо вказаного питання, враховуючи завдання суду діяти в інтересах дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю підлягає задоволенню.

Щодо позиції відповідача, то відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 157 Сімейного кодексу України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Повноцінна участь батьків у вихованні дітей максимально забезпечується при їх спільному проживанні з батьками. В тих випадках, коли батьки, внаслідок розірвання шлюбу або з інших причин, не проживають спільно, можуть виникати спори щодо участі у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини та порядку зустрічей з дитиною того батьків, хто проживає окремо. Так, частиною третьою статті 157 Сімейного кодексу України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, в якому батьки можуть визначити не тільки участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо (тобто встановити графік зустрічей з дитиною), але і встановити місце проживання дитини та порядок її утримання. Одночасно, статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України.

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 серпня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ,актовий запис № 964 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити ОСОБА_6 .

Шлюб вважати розірваним після набрання рішенням законної сили.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`юОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1984,80 грн. грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк