Справа № 161/9279/21 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/634/22 Категорія: 3 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Данилюк В. А., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Роздрібні мережі» про застосування заходів зустрічного забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Роздрібні мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ариванюк Тетяна Олексіївна, про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

02 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав заяву, в якій просив вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 травня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Роздрібні мережі» (далі - ТОВ «Роздрібні мережі») в особі його уповноважених представників відчужувати у будь-який спосіб 2/5 часток (20%), а також заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію таких змін стосовно 2/5 часток (20%) наступного нерухомого майна:

- адміністративно-побутові приміщення /літер У-4/, загальною площею 1123,4 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- складське приміщення № 1 /літер У-1/, загальною площею 6077,2 кв. м, яке розташоване по АДРЕСА_1 ;

- складське приміщення № 2 /літер У-2/, загальною площею 3661,7 кв. м, яке розташоване по АДРЕСА_1 ;

- складські приміщення з адміністративно-побутовими приміщеннями /літер И-4/ загальною площею 4899,0 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1 .

12 травня 2022 року відповідач ТОВ «Роздрібні мережі» звернувся до суду з клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення, обґрунтовуючи його тим, що накладення арешту на належне йому нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , обмежить товариство у можливості розпоряджатись власним майном на тривалий період, а тому завдасть шкоди його господарській діяльності, оскільки вплине на можливість залучити додаткове фінансування в банківських установах через арешт 20% в кожному об`єкті нерухомості для проведення ремонтних робіт, як в самих приміщеннях, так і території, яка використовується для обслуговування цих приміщень та підготовки котельні до наступного опалювального сезону.

Відповідач зазначав, що оскільки позивачем визначено ціну позову у розмірі 1 000 000 грн, то застосування зустрічного забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1 000 000 грн гарантуватиме покриття можливих збитків ТОВ «Роздрібні мережі» саме при задоволенні позову та можливого позбавлення права власності на належне йому нерухоме майно.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2022 року заяву ТОВ «Роздрібні мережі» про застосування заходів зустрічного забезпечення позову задоволено частково.

Застосовано зустрічне забезпечення позову шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок Луцького міськрайонного суду Волинської області грошових коштів у розмірі 300 000 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Роздрібні мережі» про застосування заходів зустрічного забезпечення відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви про застосування зустрічного забезпечення, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки відповідач не довів належними і допустимими доказами про те, що саме у зв`язку із вжитими заходами забезпечення позову останній зазнав або ж зазнає у майбутньому збитків. Також суд, на думку апелянта, неспівмірно визначив суму збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ТОВ «Роздрібні мережі» просив апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема в п. 5 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, ця справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 14 липня 2022 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Частково задовольняючи заяву відповідача ТОВ «Роздрібні мережі» про застосування заходів зустрічного забезпечення, суд першої інстанції виходив із того, що внесення позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 300 000 грн є справедливим та достатнім для забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, а також є співмірним із характером спору, ціною позову та значенням справи.

Такий висновок суду першої інстанції є правильний.

Встановлено, що у травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно.

02 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 травня 2022 року була задоволена.

12 травня 2022 року відповідач ТОВ «Роздрібні мережі» звернувся до суду з клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Частиною 5 ст. 154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що застосування зустрічного забезпечення є правом суду, а в окремих випадках і обов`язком суду, який забезпечує позов та визначає розмір зустрічного забезпечення з урахуванням обставин справи та співмірності із заходами забезпечення позову.

Метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків саме відповідачу, які можуть бути спричинені йому забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Отже, врахувавши обставини справи, суд обґрунтовано вважав за необхідне в межах наданого процесуального законом права застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 300 000 грн, що на думку колегії суддів, є співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про часткове задоволення заяви ТОВ «Роздрібні мережі» про застосування заходів зустрічного забезпечення позову є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Крім того, на думку колегії суддів, вирішуючи дане питання, суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів відповідача, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог щодо зустрічного забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Наведені в апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 доводи не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: