Справа № 635/8095/21
Провадження № 2/545/1492/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Снегир Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

Позивачем ОСОБА_1 13 жовтня 2021 року подано до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Розпорядженням Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області.

28.01.2022 року на адресу Харківського районного суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , в якому він позовні вимоги позивачки визначє частково на суму 2000 грн з тих підстав, що він є учасником АТО, перебуває на обліку як пенсіонер і отримує тільки пенсію у розмірі 12 969 грн.26 коп., інших доходів та заробітків він не має, на його утриманнні перебуває непрацююча дружина ОСОБА_4 та пасинок ОСОБА_5 , який також навчається в харківському національноиму університеті радіоелектроніки і він оплачує навчання. Крім того, його стан здоров`я погіршився і він потребує лікування.

02 вересня 2022 року справа надійшла до Полтавського районного суду Полтавської області та ухвалою судді від 09 вересня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у них з відповідачем від шлюбу, який розірваний рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, народився син - ОСОБА_6 , який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказує, що 21 серпня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_3 . В даний час син навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона щороку сплачує за навчання згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №87 від 10 серпня 2021 року відповідно графіку. Відповідач не працює, проте має мінливий заробіток та отримує пенсію. Добровільно відповідач аліментів не надає.

З посиланням на відповідні правові норми позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 , який проживає з матір`ю та продовжує навчання, у розмірі 5500 гривень щомісячно починаючи з дати подання позову на період навчання сина, але не більше ніж досягнення ним двадцяти трьох років.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, скерувала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Предметом спору у вказаній справі є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2019 року, виданого Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, позивач - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та відповідач - ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9)

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2008 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.12).

ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданому 21 серпня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №87 ПК від 10 серпня 2021 року ОСОБА_3 навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки на денній формі навчання. Строк навчання з 2021 до 2025 року. У відповідності до вказаного договору навчання ОСОБА_3 відбувається на платній основі. Вартість освітньої послуги за роками навчання становить 21900 грн. за перший рік навчання, 24900 грн. - за другий рік навчання, 26499 грн. - за третій рік навчання та 27507 грн. - за четвертий рік навчання.

Крім того, до позовної заяви долучено копії квитанцій про оплату за навчання (а.с15, 16).

Згідно довідки Харківського національного університету радіоелектроніки ОСОБА_3 навчається на контрактній основі, строк начання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с.17).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регламентовано главою 16 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Аналізуючи зміст наведеної норми, слід дійти висновку, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) .

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно роз`яснення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З огляду на викладене, однією із обов`язкових умов, за яких можливе покладення на батьків обов`язків по утриманню повнолітньої дочки, сина є їх спроможність надавати таку допомогу. Вимоги про стягнення аліментів на користь повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання підлягають задоволенню тільки при наявності у батьків можливості надавати таку допомогу, та такі обставини повинні підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружений, навчається на денній формі Харківського національного університету радіоелектроніки, потребує матеріальної допомоги, а його батько - ОСОБА_2 є працездатним та має можливість таку допомогу надавати.

Жодних даних щодо неможливості утримувати свого сина, який продовжує навчання, відповідач суду не надав.

Суд, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, приймає до уваги доводи відповідача про те, що він є учасником АТО, отримує пенсію, його стан здоров`я потребує лікування.

Посилання відповідача про те, що на його утриманні є його дружина ОСОБА_4 не впливає на вимоги позивача про стягнення аліментів на навчання дитини, оскільки жодних даних про те, що дружина відповідача є непрацездатною особою, суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що відповідач у своєму письмовому відзиві послався на ту обставину, що на його утриманні є пасинок ОСОБА_5 , який навчається в Харківському національному університеті радіоелектроніки і він сплачує його навчання. В обгрунтування своїх доводів, відповідач надав договір №50к від 02.08.2018 року, відповідно до якого вартість навчання складає 2018/2019 н.р.-10900 грн, 2019/2020 н.р.- 11990 грн, 2020/2021 н.р. -13189 грн, 2021/2022 н.р. - 14191 грн, загальна вартість навчання становить 50270 грн. Виходячі з вказаного договору, пасинок відповідача ОСОБА_5 закінчує навчання у 2022 році.

Суд звертає увагу на те, що вказаний договір укладений вищим навчальним закладом з відповідачем, з якого вбачається що відповідач повністю сплачує навчання пасинка ОСОБА_5 , вартість навчання якого значно перевищує 5000 грн., які просить стягнути позивачка з відповідача на навчання їх сина.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дитини, яка продовжує навчання, та враховуючи обов`язок батьків нести рівні витрати на матеріальну допомогу дитини, суд вважає що саме такий розмір аліментів у розмірі 5000 гривень щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років є адекватним, розумним і справедливим по відношенню до обох сторін, враховуючи, при цьому, також допомогу матері.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої повнолітньої дитини, що продовжує навчання, відповідає сімейному законодавству, яке встановлює обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на час навчання до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови потреби такої допомоги.

З огляду на викладене позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем даний позов поданий до суду 13.10.2021 року, тому з вказаної дати суд стягує аліменти.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень на користь держави.

Керуючись ст. 12,13,81,82, 137, 141,211, 258, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, ст. 182,187, 189- 192, 194-197, 199, 200, 201 СК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 13.10.2021 року і до досягнення ОСОБА_3 23-х років за умови, що останній буде продовжувати навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. В. Богомолова