_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5727/21
Провадження № 2/947/997/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Вомонд» треті особи ОСОБА_2 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» про стягнення шкоди внаслідок ДТП , -

ВСТАНОВИВ:

Мурманов звернувся до суд з даним позовом у якому проси стягнути з відповідача ПП «Вомонд» матеріальну шкоду 400955,11 грн. та судові витрати. Позов вмотивовано тим, що 5.07.2020р. в м.Одесі на вул.З.Космодем`нської сталася ДТП за участю автомобілів Porsche д.н. НОМЕР_1 та Scania д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль Порше і вартість відновлювального ремонту склала 495459,08 грн. Відповідальність Пілецького була застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп», і яка сплатила йому страхове відшкодування 94503,97 грн., отже з відповідача вважає за необхідне стягнути різницю у сумі 400955,11 грн.

Сторона відповідача у відзиві зазначила, що вживала заходи щодо відшкодування шкоди позивачу, однак останній відмовився, не погоджується з сумою відшкодування 400955,11 грн., вважає її завищеною.

У судовому засіданні, проведеному у режимі відео-конференції, представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача з позовом погодився частково, визнав позов у частині стягнення 86443,37 грн.

Треті особи у засідання не прибули.

Суд вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази приходить до наступного.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 19.08.2020р. у справі №947/5328/20 встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 5.07.2020р. о 16 год. 30 хв. по вул.З.Космодем`янської м.Одеси біля буд.8-А, водій Пілецький, керуючи а.м. Scania д.н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом допустив зіткнення з а/м Porsche НОМЕР_1 , завдавши йому механічних ушкоджень. За вказане правопорушення Пілецького притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу.

На час зазначеної ДТП ОСОБА_3 перебував з відповідачем у трудових відносинах, а отже у даному випадку застосовується норма ст.1172ч.1 ЦК України, згідно якої юридична відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Зазначена обставина учасниками справи не оспорюється.

9.07.2020р. ОСОБА_4 зробив перереєстрацію транспортного засобу Porsche та отримав номерний знак НОМЕР_3 ( т.1 а.с.12).

29.01.2021р. ОСОБА_4 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» досягли згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, погодивши, що розмір страхового відшкодування з урахуванням розміру франшизи (2000 грн.) складає 94503,97 грн. (т.1 а.с.25).

За клопотанням представника відповідача судом 19.05.2021р. було призначено судову автотоварознавчу експертизу, і, висновком експерта №21-3907 від 8.11.2021р., встановлено, що, зокрема, вартість відновлювального ремонту а/м Porsche Cayenne 2010 року випуску НОМЕР_3 на час ДТП 5.07.2020р. становить 180947,34 грн. при цьому, розмір матеріального збитку відповідає розміру фактичного збитку (т.2 а.с.38).

Транспортний засіб Scania д.н. НОМЕР_2 було застраховано третьою особою полісом ЕР-106042059 і сума страхового ліміту складала 130000 грн.

Страховою компанією ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» сплачено позивачу платіжним дорученням від 4.02.2021р. сплачено страхове відшкодування 94503,97 грн. (т.1 а.с.26).

Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ст.81 ч.6 ЦПК України).

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Однак, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду з розгляду цивільної справи № 755/18006/15-ц від 04.07.2018р.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень статей 28, 29 вказаного Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, в тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 1192 ч.2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки розмір матеріального збитку відповідає фактичному збитку і складає 180947,34 грн., а виплачене страхове відшкодування складає 94503,97 грн., то відшкодуванню підлягає різниця, яка становить 86443,37 грн., які і підлягають стягненню з відповідача, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення суми відновлювального ремонту суд зазначає наступне.

Сторона позивача посилаючись на Висновок №38/209-Е від 19.10.2020р., вважає, що відповідач повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту у сумі 400955,11 грн. (504901,54 - 94503,97).

Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля марки Porsche номерний знак НОМЕР_3 , і їх розміру, то суд вважає, що підстави для їх стягнення відсутні.

Суд підкреслює, що рахунок-фактура №ЗН-9002941 від 7.12.2020р. не є доказом понесення позивачем витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля.

Суд також зазначає, що стороною позивача не надано для проведення зазначеної вище експертизи а/м Porsche номерний знак НОМЕР_3 у натурі, хоча у судовому засіданні представник позивача зазначив, що транспортний засіб перебуває у користуванні позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Вомонд» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) у якості матеріальної шкоди 86443,37 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.