г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1208/22
Номер провадження 2/213/1083/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Веллфін», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа (ВП № 66892469), винесеного приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. при примусовому виконання виконавчого напису № 702 від 05.05.2021 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що виконавчим написом запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» грошові кошти у сумі 22094,00 грн. у зв`язку із закінченням строків позовного провадження.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, вважаю, що вона підлягає поверненню з таких підстав.

Заява не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України, оскільки не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову; а тільки містить посилання на норми цивільного процесуального законодавства з цього питання.

Крім того, незрозуміло, чому позивач вказує, що виконавчим написом, який ним оспорюється, запропоновано стягнути суму боргу у зв`язку із закінченням строків позовного провадження.

Окрім того, в прохальній частині заяви позивач просить зупинити стягнення виконавчого документу приватного виконавця, тоді як виконавчим документом є сам виконавчий напис.

Окрім того, заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором, що не відповідає вимогам ч.6 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.151,153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов