печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючий суддя Підпалий В.В., при секретарі Паламарю С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмежною відповідальністю «Інтернет Інвест», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває означена цивільна справа.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2020 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року до участі у розгляді справи залучено ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 01.09.2021 року в межах даної справи витребувано докази.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022 року головуючим суддею визначено суддю Підпалого В.В.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до роз`яснень сформованих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», що містяться у:

1) пункті 9, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу (2782-12) редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

2) пункті 12, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК) ( 1618-15 ). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

3) пункті 14, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК (1618-15). Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право;

5) пункту 25, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Разом з тим, зі змісту матеріалів наявних у провадженні судді вбачається відсутність наступних відомостей та даних, а саме:

- відомості про особу, яка поширила недостовірну інформацію та автора цієї інформації, чи є особою, яка поширила недостовірну інформацію її автором;

- відомості про особу, яка є власником веб-сайту http://patrioty.org.ua, , на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал.

Щодо невідповідності змісту позовних вимог слід зазначити, що прохальна частина позову не є вичерпною та такою що спрямована на відновлення особистих немайнових прав позивача, з огляду на наступне.

Так, вимога прохальної частини позову в частині визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача не містить відображення про дату, час та місце розповсюдження недостовірної інформації, яка саме інформація, який її зміст та обсяг підлягає спростуванню відповідачем (фрази, частини фраз, певні речення, окремі висловлювання, подані заяви в цілому тощо).

Вимога про спростування оспорюваної інформації не містить відображення про те, ким, яким чином та у який спосіб оспорювана інформація підлягає спростуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що стороною позивача заявлено 5 (п`ять) вимог немайнового характеру.

Разом з тим, суду надано докази про сплату судового збору за 2 вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно додатково сплатити судовий збір у розмірі 2 522,40 грн. та надати суду оригінали доказів його сплати до спеціального рахунку Печерського районного суду м. Києва за реквізитами розміщеними на веб-сайті суду за посиланням https://pc.ki.court.gov.ua/sud2606/gromadyanam/tax/.

З огляду на викладене, для усунення недоліків позовної заяви стороні позивача необхідно:

1) уточнити зміст позовних вимог та обраний спосіб захисту порушених прав;

2) надати суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, що підтверджують кожну з обставин викладених у позовній заяві;

3) викласти зміст вимог прохальної частини позовної заяви таким чином, що відображатиме дату, час та місце розповсюдження недостовірної інформації, яка саме інформація, який її зміст та обсяг підлягає спростуванню (фрази, частини фраз, певні речення, окремі висловлювання, подані заяви в цілому тощо), а також викласти зміст (фрази, частини фраз, певні речення, подані заяви в цілому тощо) та спосіб спростування інформації, який має відповідати способу у який поширювалася недостовірна інформація.

4) надати суду оригінали доказів сплати судового збору у розмірі 2 522,40 грн.

Роз`яснити стороні позивача, що заява про усунення недоліків позову, її копія та копії всіх документів, що додаються до неї у відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України повинні бути надані у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмежною відповідальністю «Інтернет Інвест», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий