Номер провадження: 22-ц/813/85/22
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.11.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/29010/19

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/85/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач Одеська міська рада,

- відповідач 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору юридичний департамент Одеської міської ради,

- третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Долженчук Надії Миколаївни, діючої від імені ОСОБА_3 , про призначення судової будівельно-технічної експертизи під час розгляду цивільної справи за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - юридичний департамент Одеської міської ради, про скасування запису про право власності, зобов`язання звільнити земельну ділянку, позовною заявоютретьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Одеська міська рада, юридичний департамент Одеської міської ради, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, за апеляційними скаргами Одеської міської ради, ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Салтан Л.В. об 13 годині 25 хвилині 19 березня 2020 року, повний текст рішення складено 27 березня 2020 року,

встановив:

У листопаді 2019 року Одеська міська рада звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) скасувати запис про право власності № 25883816, який посвідчує, що ОСОБА_1 є власником 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 2) скасувати запис про право власності № 25883789, який посвідчує, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 3) зобов`язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом знесення за власний рахунок об`єкта самочинного будівництва житлового будинку.

Одеська міська рада свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Проте, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиненого 04 червня 2007 року, записано садовий будинок за зазначеною адресою. Таким чином, до внесення незаконних записів про право власності вказаний об`єкт мав статус садового будинку.

Також, оскільки відомості про документи, які свідчать про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта в державному реєстрі відсутні, позивач вважає, що зазначений будинок є самочинним, у зв`язку з чим, відповідачі повинні його знести за власний рахунок (Т. 1, а. с. 1 - 21).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним окремим позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить: 1) зобов`язати відповідачів звільнити земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 , шляхом знесення за власний рахунок частини об`єкта самочинного будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати юридичний департамент Одеської міської ради скасувати рішення про державну реєстрацію від 25 квітня 2018 року за № 40809614, прийняте державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Щеплоцькою Х.Б..

ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги тим, що зазначений будинок частково стоїть на земельній ділянці, власником якої є вона. Також, відповідачі порушили порядок реєстрації права власності на будинок (Т. 2, а. с. 59 63).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року відмовлено у задоволенні вищевказаних позовних вимог Одеської міської ради, ОСОБА_3 ..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі є власниками ѕ та ј частини спірного будинку на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2006 року про затвердження мирової угоди. Вказана ухвала набрала законної сили. Тому слід вважати, що відповідачі можуть користуватися земельною ділянкою за набувальною давністю.

ОСОБА_3 не надала належних та допустимих доказів того, що відповідачі дійсно збудували та коли зазначений будинок на її частині земельної ділянки.

Суд першої інстанції критично поставився до наданого ОСОБА_3 технічного висновку від 20 вересня 2019 року, оскільки зазначений висновок не є висновком судової експертизи (Т. 2, а. с. 118 120 зворотна сторона).

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог та вимог позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 2, а. с. 125 139).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог та вимог позову Одеської міської ради у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 2, а. с. 156 - 167).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2020 року залишено без руху апеляційну скаргу Одеської міської ради на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року (Т. 2, а. с. 151 152).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2020 року залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року (Т. 2, а. с. 179 - 180).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.05.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року (а. с. 183 - 184).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.05.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2020 року (а. с. 185 - 186).

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 10.06.2020 року призначено справу до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 189, 190).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції від адвоката Долженчук Надії Миколаївни, діючої від імені ОСОБА_3 , надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що проведення судової будівельно-технічної експертизи має значення для правильного вирішення спору. Проведення такої експертизи потребує спеціальних знань в дослідженні об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій, відповідних документів та визначенні оціночної вартості будівельних об`єктів і споруд (Т. 3, а. с. 170 174).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді клопотання про призначення експертизи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду клопотання про призначення експертизи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про призначення експертизи за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

За правилами, передбаченими ст. ст. 102, 103, 104, 107 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

До предмету доказування у даній справі відносяться, зокрема, відповідність спірного об`єкту нерухомості вимогам будівельних норм щодо розташування відносно сусідньої земельної ділянки, межі розміщення такого об`єкту нерухомості. Беззаперечно вбачається, що для з`ясування обставин, на які посилаються сторони і мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Для повного, всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, беззаперечно необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити наявність/відсутність обставини, на які посилається сторони неможливо. Питання, які поставлені у заяві про забезпечення доказів шляхом проведення експертизи потребують спеціальних знань.

Приймаючи до уваги підстави заявлених позовних вимог, предмет позову, колегія суддів вважає, що клопотання представника третьої особи про призначення експертизи підлягає задоволенню.

Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи (ч. 1 ст. 108 ЦПК України).

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року № 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Колегія суддів попереджає сторони, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ч. 1 ст. 109 ЦПК України).

Згідно із ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1ст. 252 ЦПК України, з урахуванням тривалого проміжку часу, який необхідний для проведення вказаної експертизи, неможливість її проведення у судовому засіданні, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення експертизи з метою зупинення перебігу процесуальних строків.

Відповідно ч. 2 ст. 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 83, 103, 104, 108, 109, 367, 368, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Клопотання адвоката Долженчук Надії Миколаївни, діючої від імені ОСОБА_3 , про призначення судової будівельно-технічної експертизи задовольнити.

Призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи відповідає об`єкт - житловий будинок, загальною площею - 234,8 кв. м., що розташований за адресою - АДРЕСА_1 , вимогам будівельних норм щодо розташування відносно сусідньої/зайнятої земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 , кадастровий номер №:33:019:0050, за адресою - АДРЕСА_2 ?

- Чи в межах земельної ділянки за кадастровим номером :33:019:044 розміщений об`єкт - житловий будинок загальною, площею - 234,8 кв. м., що розташований за адресою - АДРЕСА_1 , та чи забезпечена можливість його поточного ремонту та обслуговування?

- Чи порушені вимоги п. 6.1.41 Державних будівельних норм «Планування і забудова територій» Б.2.2- 12:2018 при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку?

- Чи технічно є можливим проведення перебудови об`єкта - житлового будинку, загальною площею - 234,8 кв. м., за адресою - АДРЕСА_1 , без його знесення таким чином, щоб його розташування не порушувало Державні будівельні норми?

- Чи технічно можливе знесення частини об`єкта - житлового будинку, загальною площею - 234,8 кв. м., за адресою - АДРЕСА_1 , без порушення його цілісності?

Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від дачі висновку.

Попередити сторони про наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 .

Для проведення експертизи надати експертній установі матеріали цивільної справи № 947/29010/19.

Апеляційне провадження у справі - зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в частині зупинення провадження у справі протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 02 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе