КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Київ

Справа №361/8854/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/6574/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Петришина Н.М. 09 грудня 2021 року в м. Бровари, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квітня 2019 року має проблеми зі здоров`ям, а саме діагноз - затримка мовного розвитку у дитини , синдром периферичної цервікальної недостатності. Вказане захворювання потребує постійного лікування та фінансових витрат, які відповідач не несе.

Можливості працювати позивач не має, оскільки доглядає за дітьми 2-х та 4-х років.

Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає, хоча є працездатним, має у власності нерухоме та рухоме майно, а також отримує значний дохід у США, тобто має можливість утримувати дружину. З огляду на викладене, позивач просила стягувати із відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 15000 щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, а ОСОБА_3 шести років.

Рішенням Броварського районного суду Київської області від 09 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 14 грудня 2020 року, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів на її утримання саме у розмірі 15000, 00 грн щомісячно, як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. А тому суд першої інстанції, з урахуванням обґрунтування позивачем даної вимоги та заперечень відповідача, вважав, що розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідач має становити 4000, 00 грн щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку трирічного віку.

Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення ОСОБА_2 шестирічного віку суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала жодних доказів щодо стану здоров`я дитини на час пред`явлення позову, які б підтверджували підстави для стягнення аліментів із відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку.

Не погодилась із рішенням суду ОСОБА_1 , її представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість рішення суду. Вказує на те, що ОСОБА_3 має власність у США, зокрема будинки, з оренди яких сплачені податки. Інформація про власника будинків є публічною інформацією в мережі Інтернет. Вказане також підтверджується копією шлюбного договору, з перекладом на українську мову, між ОСОБА_3 та його колишньою дружиною. Однак, суд першої інстанції визнав вказані докази неналежними, однак доводи чому такі є неналежними не навів. Також вказує на те, що ОСОБА_3 є власником літака зареєстрованого на території США, представник відповідача підтвердив цей факт, однак суд першої інстанції проігнорував вказаний доказ.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квітня 2019 року і до цього часу має проблеми зі здоров`ям, а саме діагноз - затримка мовного розвитку у дитини, синдром периферичної цервікальної недостатності. У зв`язку з чим дитина потребує консультацій у невролога, логопеда, психіатра та фінансових витрат, які відповідач не несе.

Також вказує на те, що факт заможного матеріального становища відповідача є доведеним, а факт вкрай тяжкого матеріального становища дітей встановленим, що свідчить про необґрунтовано низький розмір присуджених аліментів.

Враховуючи викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не спростовують висновків викладених в рішенні суду.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 24 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 698, що вбачається зі свідоцтва про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 /а.с. 4/ .

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 5,6/.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином США та має посвідку на тимчасове проживання в Україні /а.с. 7,8/.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08 листопада 2018 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить у рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /а.с. 9,10/ .

З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 09 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки «Yamaha Drag Star 400399, 2002 року випуску, та транспортного засобу марки «Ford Focus C-Max» 1997 року випуску /а.с. 14,15/.

Згідно довідки з ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут» від 25 квітня 2019 року, ОСОБА_3 поставлено клінічний діагноз: затримка мовного розвитку дитини спектра F84(?), синдром периферичної церві кальної недостатності /а.с. 11/.

У відзиві на позовну заяву відповідачем підтверджено згоду на стягнення з нього аліментів у розмірі 2270,00 грн, також відповідач вказує на те, що він з часу окремого проживання сторін, систематично надсилає на рахунок позивача кошти на утримання дітей у розмірі 4000,00 грн, щомісячно /а.с. 125-133/.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог про стягнення аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан платника аліментів.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що судом першої інстанції не врахований стан здоров`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, медичними документами, поданими на стадії розгляду справи, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції є лише копія довідки з ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут» від 25 квітня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_3 поставлено клінічний діагноз: затримка мовного розвитку дитини спектра F84(?), синдром периферичної церві кальної недостатності. Однак вказаний клінічний діагноз стоїть під знаком питання, тобто не є остаточним, інших медичних документів на підтвердження вказаного діагнозу під час розгляду справи, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції позивачем не надано.

Також в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з консультацією та/або оглядом дитини до лікарів: невролога, логопеда, психіатра, психолога протягом 2020-2022 років. Таким чином, доводи позивача щодо стану здоров`я дитини ОСОБА_3 , що надає їй право на утримання відповідачем, не підтверджені належним чином.

А тому твердження позивача про наявність підстав для стягнення аліментів на її утримання, з урахуванням стану здоров`я дитини, не знайшли свого підтвердження.

В ході розгляду справи позивач наголошувала на тому, що відповідач має кілька джерел доходу, зокрема, на території США він має у власності об`єкти нерухомого майна - будинки, які здає в оренду, на підтвердження чого надала до суду копію шлюбного договору між ОСОБА_3 та його колишньою дружиною а також роздруківку з мережі Інтернет, однак вказані докази не можна вважати належними доказами, оскільки такі докази не засвідчені у встановленому законом порядку, тому не є достовірними. Факт отримання відповідачем доходу від надання в оренду майна (нерухомого) позивачем також не доведений.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач є власником літака Grumman Cheatah 1979 року зареєстрованого на території США, та представник відповідача підтвердив цю інформацію, однак суд першої інстанції проігнорував цей доказ, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вартості вказаного майна, а тому наявність у відповідача у власності літака, без визначення його вартості, не свідчить про заможний майновий стан відповідача та його змогу платити позивачу аліменти на її утримання в розмірі 15000,00 грн.

Також в матеріалах справи відсутні дані про обсяг доходів відповідача на час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження фінансової можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі заявленому позивачем, а саме в сумі 15000,00 грн.

Таким чином, враховуючи відсутність даних про майновий стан відповідача, апеляційний суд не вбачає підстав для перегляду визначеного судом першої інстанції розміру аліментів в сумі 4000,00 грн, що підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача.

За таких обставин, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібрані докази, дав їм вірну правову оцінку й постановив рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського районного суду Київської області від 09 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук