Справа №: 398/4998/21
провадження №: 2/398/648/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" липня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Нероди Л.М.,

з участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , де просить позбавити батьківських прав.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.06.2001 року сторонни уклали шлюб, від якого в них народидися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, шлюб виявився невдалим та згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області шлюб було розірвано 05.04.2018 року. Подальше спільне проживання у спільному будинку з відповідачем було неможливим через постійне приниження гідності, морального тиску на позивача та дітей, постійне ображання її як жінки. В подальшому відповідач взагалі виставив її та дитячі речі на подвіря, тому позивач вимушена була підти. 06.08.2019 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Проте, з моменту стягнення аліментів відповідач у повній мірі аліменти не сплачував та починаючи з 2020 року у відповідача існує постійна заборгованість з виплати аліментів. За весь час після розлучення відповідач не цікавився життям дітей, не телефонував їм, не вітав з днем народження. 25.09.2020 року позивач одружилася з ОСОБА_5 . На даний час позивач має змогу виїхати за межі України з дітьми та вона звернулалася до відповідача з проханням надати нотаріально засвідчену довіреність зі згодою на виїзд дітей за кордон, проте відповідач став шатнажувати та погрожувати, що буде перешкоджати їй в цьому. Окрім аліментів, які відповідач не сплачує в повній мірі, він також не надає і іншої матеріальної допомоги. Діти відвідують спортивні секції, дочка додатково відвідує художню школу, протее всі витрати, які з ними повязані,позивач сплачує самотужки. Факт ухилення від виконання своїх батьківських обовязків відповідачем підтверджується позовом відповідача до неї про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Руссу Н.О. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

До розгляду справи по суті відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що від шлюбу сторони мають трьох дітей - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу син ОСОБА_8 залишився проживати з відповідачем, а двоє дітей стали проживати разом з позивачкою.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.08.2019 року з ОСОБА_1 на його користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку та стягнуто аліменти з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей - дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Зазначає, що саме позивач не виконує своїх батьківських прав у відношенні старшого сина ОСОБА_8 , про що свідчить заборгованість по аліментам в розмірі 25970,04 грн.

Крім цього, позивач разом з дітьми більше 4 місяців проживає в Швейцарії, внаслідок чого він не може спілкуватися з дітьми та виконувати свої батьківські обовязки.

Також, позивачем не надано висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення його батьківських прав.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ, ЯКА НЕ ЗАЯВЛЯЄ САМОСТІЙНИХ ВИМОГ

Орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

До розгляду справи по суті представник подав заяву в якій зазначив, що позивач не зверталася до комісії з питань захисту прав дітей для надання висновку для суду.

Справу просить розглянути без участі представника та постановити рішення на розсуд суду, але в інтересах дітей.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 04.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2018 року та рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 05.04.2018 року шлюб було розірвано.

Відповідно до вищезазначеного рішення суду встановлено, що сторонни мають трьох дітей - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт наявності у сторін на даний час неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 також підтверджується свідоцтвами про народження.

Згідно виконавчого листа №398/2583/18 від 06.08.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання двох дітей дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 чатини всіх видів заробітку щомісячно.

Згідно свідоцтва про шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб 25.09.2020 року, про що складено атковий запис №234. Прізвище ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

Згідно копії позовної заяви ОСОБА_2 звертався до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 11.10.2021 року заборгованість по аліментам, які стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 01.10.2021 року становить 28037,68 грн.

Згідно довідок Навчально-виховного обєднання «Олександрійська гімназія ім.Т.Г.Шевченко - ЗНЗ І-ІІ ступенів - Школа Мистецтв» Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 11.10.2021 року та від 18.10.2021 року ОСОБА_3 навчається у 7 класі школи, ОСОБА_4 навчається у 3-Г класі школи мистецтв та ОСОБА_1 виховує дітей одна. Батько участі у вихованні дітей не приймає, батьківські збори не відвідує.

Згідно характеристики ГО «Спортивний клуб «СпортМакс» від 10.10.2021 року ОСОБА_3 є членом клубу, займається змішаними єдиноборствами з вересня 2020 року. Мати підтримує спортивні та громадські заходи організації, виконує всі вимоги участі у змаганнях та заходах різного рівня, цікавиться життям дитини, відвідує батьківські збори. Матеріальним забезпеченням займається мати дитини ОСОБА_1 .

Згідно довідки Коммунального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №2 Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 12.10.2021 року ОСОБА_4 є вихованцем відділення боксу, ОСОБА_1 виховує дитину одна. Батько участі у вихованні дітей не приймає, батьківські збори не відвідує

Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 06.08.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 22.12.2018 року і до досягнення старшою дитинию повнолітті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а потім якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно на одну дитину.

Згідно довідки про доходи, яка видана КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1224 від 28.06.2022 року ОСОБА_2 працює на посаді молодша м/с та з його заробітної плати в період з січня 2022 року по червень 2022 року утримувалися аліменти в розмірі 2618 грн.

Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 22.06.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно на період навчання, починаючи з 28 квітня 2020 року та до 30 червня 2021 року, за умови, що ОСОБА_12 буде продовжувати навчання.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження у Олександрійському міськрайонному відділі ДВС на виконання перебуває виконавче провадження №62478564 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу по аліментам на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 23461,60 грн.

Згідно розрахунку про сплату аліментів від 19.05.2021 року, виданий Олександрійським міськрайонни відділом ДВС на виконання у відділі перебуває виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Заборгованість по аліментам станом на 01.05.2021 рік складає 25970,04 грн.

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі та є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами справи та відповідно до ст. 150 СК України, мають обов`язки піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, забезпечити дітей, готувати їх до самостійного життя.

Не знайшли свого підтвердження надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази щодо невиконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

НОРМИ ПРАВА

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПк України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Норми ч. 2 ст. 78 ЦПК України вказують, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ч.4,5 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Проте, як вбачається з листа Служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 05.07.2022 року позивач ОСОБА_1 не зверталася до комісії з питань захисту прав дитини для надання висновку до суду щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та як наслідок, зазначений висновок відсутній в матеріалах справи.

Відповідно ч. 1, 5, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування - це пізнавальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Отже мета доказування - з`ясування дійсних обставин справи.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Предмет доказування - це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

При ухваленні рішення суд відповідно до статті 89 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 77 та 78 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі").

Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у приписі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58).

Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.

Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять достатьо доказів на підтвердження фактів байдужего ставлення відповідача до дітей, на які посилається позивач.

Окрім цього суд зауважує, що факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківських прав, свідчить про його інтерес до дітей.

Отже, встановлені обставини не вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню дітей.

У судовому засідання не знайшов підтвердження факт свідомого і тривалого нехтування відповідачем, як батьком своїми батьківськими обов`язками щодо дітей і як наслідок, не встановлено винної поведінки відповідача.

Враховуючи положення ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 245, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав- відмовити.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складений 05.07.2022 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області місцезнаходження: м.Олександрія. пр-т Соборний, 59, .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА