Провадження № 22-ц/811/1463/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду м. Львова цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року в складі судді Свірідової В.В. у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними дій приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

У листопаді 2021 скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконними дій приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича та зобов`язання вчинити дії.

Вимоги обґрунтовував тим, що виконавцем порушений порядок примусової реалізації майна його частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема не винесено постанову про звернення стягнення на майно, порушено порядок виділу частки майна боржника, а саме кредитор не пред`явив позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на нього, боржнику не було запропоновано продати свою частку ні іншому співвласнику, ні третім особам. Також, виконавець не надав сторонам виконавчого провадження можливість узгодити вартість нерухомого майна.

Постанова про опис та арешт майна не відповідає вимогам ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Оцінка майна проведена без укладення договору, а звіт за результатами такої оцінки не відповідає вимогам закону. Також, виконавець допустив неповноту змісту оголошення про проведення електронних торгів щодо кількісних та якісних характеристик майна.

Приватний виконавець не забезпечив його право не погодитись зі результатом оцінки, не надавши можливості оскаржити результати оцінки, виконавець одразу після проведення оцінки призначив реалізацію майна на аукціоні.

Із змісту постанови про опис та арешт майна вбачається, що опис проводився у відсутності боржника або іншого власника квартири, відомості про те, що останні відмовилися від підпису у постанові не вказані. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що боржник був належним чином повідомлений про здійснення опису майна та не допустив державного виконавця в квартиру або іншим чином перешкоджав йому.

У матеріалах виконавчого провадження, очевидно наявний технічний паспорт квартири, однак державний виконавець не скористався даними, що містяться у ньому для проведення опису майна.

Окрім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутній супровідний лист чи інші документи про скерування копії постанови про опис та арешт майна сторонам.

Виконавець ігнорував звернення інших співвласників щодо бажання скористатись правом викупу та узгодження вартості майна.

Вважає такі дії приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича неправомірними.

Просив визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця Маковецького З.В. у провадженні № АСВП: виконавче провадження 64309513, де є стягувач ОСОБА_2 , дата відкриття: 27.01.2021 щодо стягнення заборгованості із боржника ОСОБА_1 , пов`язані з оцінкою, описом, та примусовою реалізацією 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; призупинити реалізацію на електронному аукціоні ДП «СЕТАМ» 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати приватного виконавця Маковецького З.В., у зазначеному вище виконавчому провадженні, дотриматись вимог закону та провести належну оцінку частки 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати стягнути з Шевченківський ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ (зокрема і витрати на правову допомогу).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року у задоволені скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 та зобов`язання до вчинення дії відмовлено.

Ухвалу оскаржив заявник ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі зазначає, що суд поспішно, не вивчивши всі матеріали справи, дійшов помилкового висновку про те, що приватний виконавцем були дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», тому його дії є правомірними та обґрунтованими.

В той же час, звертає увагу на наступні порушення, які допущені у виконавчому провадженні.

Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення процесуальних документів (постанов) на адресу боржника; виконавець не надав сторонам виконавчого провадження можливості узгодити вартість нерухомого майна та ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження; постанова про опис та арешт майна не відповідає вимогам ч.5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»; оцінка майна проведена без укладення договору, а звіт за результатами такої оцінки не відповідає вимогам закону; виконавець допустив неповноту змісту оголошення про проведення електронних торгів щодо кількісних та якісних характеристик майна.

Вважає, що докази, долучені до подання приватного виконавця, не відповідають вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, відтак є неналежними доказами.

Зауважує, що судом першої інстанції не було враховано, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа № 466/4823/19 провадження 2/466/1839/19 позивач: АТ КБ "Приватбанк", відповідач: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та провадження 6/466/147/20, заінтересована особа ОСОБА_3 , позивач АТ КБ "Приватбанк, заінтересована особа ОСОБА_4 , заявник Шевченківський ВДВС міста Львова ЗМУ МЮ, відповідач ОСОБА_1 про виділення частки.

17.08.2020 начальник Шевченківського ВДВС у м. Львові Західного МУ Міністерства Юстиції (м, Львів) Савойник Р.П. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника, в якому просив визначити 1/3 частку у майні боржника ОСОБА_1 , а саме у квартирі АДРЕСА_2 , для подальшої її реалізації на аукціоні. На виконанні в Шевченківському ВДВС у м. Львові Західного МУ Міністерства Юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №61568705 з виконання виконавчого листа № 466/4823/19, виданого 12.02.2020 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 149190,78 грн.

Ухвалою від 14 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова у справі № 466/4823/19 провадження 6/466/147/20 ухвалив подання задовольнити. Визначити 1/3 частку у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності.

Тому вважає, якщо в межах однієї справи вже було виділено частку арештованої квартири та проведено реалізацію через аукціон такої частки в межах одного виконавчого провадження, така частка вже не може бути виділена та реалізована в межах іншого виконавчого провадження.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року та ухвалити нову, якою вимоги скарги ОСОБА_1 задовольнити.

04 жовтня 2022 року від приватного виконавця Маковецького З.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзив зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та надуманою, а судове рішення обґрунтованим та законним.

Учасники справи заявник ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець Маковецький З.В., Бартко О.М., будучи повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу представника заявника ОСОБА_5 та приватного виконавця Маковецького З.В., в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. у виконавчому провадженні № 64309513, пов`язані з оцінкою, описом та примусовою реалізацією 1/3 частини квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 є правомірними та обґрунтованими.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Положеннями частини першої статті 18 ЦПК України також визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, - і за її межами.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження № 64309513 з примусового виконання виконавчого листа № 446/8540/16-ц, що виданий 24.09.2018 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість: за договором позики від 05.12.2015 в сумі 11 950 дол. США, за договором позики від 21.01.2016 в сумі 10 000 дол. США, а всього 21 950 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на день звернення до суду за позовом становить 570 700,00 грн.

27.01.2021 на адресу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про примусове виконання рішення.

27.01.2021 приватним виконавцем відповідно до вимог ст.ст. З, 5, 18, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження, про що винесена відповідна постанова.

Цього ж дня приватним виконавцем відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розмір мінімальних витрат, а також постанову про стягнення боржника основної винагороди.

27.01.2021 приватним виконавцем відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника, яким накладено арешт на все рухоме та нерухоме майна боржника, а також на кошти на рахунках в банківських установах.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження із ідентифікатором доступу та копії вищезазначених постанов та інших матеріалів виконавчого провадження скеровані боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 , та отримані боржником 01.02.2021 року, шо підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

31.03.2021 представник боржника згідно ордеру ВСІ061267 від 17.03.2021 та договору про надання правової допомоги від 15.03.2021 адвокат Винниченко Михайло Петрович ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі, але не виключно, з постановою про відкриття виконавчого провадження із ідентифікатором доступу сторін виконавчого провадження.

05.05.2021 приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 , проте, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки вхідні двері до квартири були зачинені.

Внаслідок проведених виконавчих дій приватним виконавцем встановлено факт відсутності у боржника коштів на рахунках в банківських установах, відсутність рухомого майна, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення.

Згідно із відповіддю ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 10.02.2021 встановлено, що боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, у приватного виконавця була відсутня інформація про те, що судом вже розглядалось питання щодо визначення його частки у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , 18.05.2021 приватним виконавцем, на виконання вимог ст. 443 ЦПК України, скеровано подання до Шевченківського районного суду м. Львова про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згодом, приватному виконавцю стало відомо, що питання щодо визначення частки ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вирішено Шевченківським районним судом м. Львова 14.09.2020 за наслідками розгляду подання державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові (справа № 466/4823/19), про що 14.09.2020 постановлено ухвалу та подання задоволено повністю. Визначено 1/3 частку у квартирі: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності. (а.с.62).

Зважаючи на викладені обставини, Шевченківським районним судом м. Львова не розглядалось подання приватного виконавця Маковецького З.В. від 18.05.2021 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особам.

28.09.2021 приватним виконавцем повторно здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 , проте, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, а також не вдалося здійснити огляд належного боржнику майна - частки в квартирі за вказаною адресою. За даним фактом приватним виконавцем складено відповідний акт.

29.09.2021 приватним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», якою описано та арештовано 1/3 частку в квартирі загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., РНМ 8676805, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику. Копія постанови 29.09.2021 за вих. № 2932 надіслана боржнику рекомендованим листом за місцем його проживання. Згідно відомостей трекінгу відправлення листів Укрпошти, вказаний лист з № 651вручено боржнику 01.10.2021.

01.10.2021 на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про те, що сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо вартості описаного 29.09.2021 приватним виконавцем майна, у зв`язку з чим просив залучити експерта для участі у виконавчому провадженні з метою незалежної оцінки такого майна.

Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», 01.10.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання з метою оцінки описаного майна боржника, котра була скеровано боржнику 01.10.2021 за вихідним №2790 простою кореспонденцією.

12.10.2021 за вих. № 3052 боржнику скеровано вимогу приватного виконавця надати 19.10.2021о 13:00 год. доступ приватному виконавцю та суб`єкту оціночної діяльності до квартири загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., РНМ 8676805, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою огляду вказаної квартири суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання з метою її подальшої оцінки. Вимога надіслана боржнику рекомендованим листом за місцем проживання. Згідно відомостей трекінгу відправлення листів Укрпошти, вказаний лист з № 569 було вручено боржнику 15.10.2021.

Згідно із актом приватного виконавця від 19.10.2021, цього дня доступ до квартири боржником не надано.

23.10.2021 на адресу приватного виконавця надійшов звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 , про оцінку 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно з висновком експерта, вартість вказаного майна боржника станом на 20.10.2021 становить 215 037, грн.

23.10.2021 сторонам виконавчого провадження за вих. № 3161 скеровано повідомлення про результати оцінки майна з копією звіту експерта. Копію звіту експерта та повідомлення виконавця боржник отримав 01.11.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

23.10.2021 приватним виконавцем скеровано до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію майна боржника, копія заявки скерована також сторонам виконавчого провадження.

Перші торги з реалізації майна було призначено на 17.11.2021. Торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (лот №498619, протокол № 560020 від 17.11.2021).

Другі торги були призначені на 07.12.2021.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже чинним законодавством визначено перелік документів виконавчого провадження, що мають направлятися учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Інші документи можуть надсилатися простою кореспонденцією.

На виконання вказаних норм Закону приватним виконавцем Маковецьким З.М. скеровувались усі винесені державним виконавцем у виконавчому провадженні 364309513 процесуальні документи (постанови, вимоги, повідомлення).

Тому твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення процесуальних документів на адресу боржника не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами виконавчого провадження.

Статтею 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Боржник ОСОБА_1 не заперечував про розмір своєї частки у спільному майні.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з мотивами апеляційної скарги про те, що відсутність судового акту про виділ та технічну можливість спільного користування частки боржника у спільній квартирі, грубо порушує конституційні права інших співвласників квартири.

Велика Палата Верховного Суду, розглянувши 15 січня 2020 р. касаційну скаргу у справі № 367/6231/16-ц, відступивши від правового висновку Верховного Суду10 липня 2019 у справі № 822/1154/16, визначила, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника, державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Згідно положень ч.ч 1, 2, 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна боржника (квартири) обов`язково зазначаються: загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про опис та арешт майна боржника у ВП №54309513 від 29.09.2021 року відповідає вищенаведеним вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема у такій зазначено загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, інформація про підсобні приміщення та споруди.

Зі змісту ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що сторони виконавчого провадження мають право приймати участь у вчиненні виконавчих дій.

Крім того, згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Частинами 1-3 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закон, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Зі змісту постанови про опис та арешт майна боржника від 29 вересня 2021 року вбачається, що під час вчинення виконавчої дії боржник був відсутній, проте, згідно з вимогами ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" були присутні двоє понятих, яким роз`яснено їх права та обов`язки та які в постанові своїм підписом засвідчили факт вчинення виконавчих дій, під час проведення яких вони були присутні.

Водночас, якщо боржник вважає, що опис майна здійснено неповно, він не позбавлений права подати відповідне клопотання виконавцю про усунення цих неточностей, яке підлягає розгляду відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність боржника при проведенні опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису. Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми щодо обов`язкового повідомлення боржника про проведення опису майна, лише загальне правило про право боржника на участь у проведенні виконавчих дій.

Окрім того, проведення опису майна боржника можливе за відсутності останнього та без доступу до приміщення, оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язкового проникнення виконавця до приміщення, яке підлягає опису.

Також, враховуючи зміст постанови про опис та арешт майна боржника від 29.09.2021, приватним виконавцем було детально описано квартиру боржника відповідно до ч. 5 ст. 56 ЗУ Закону України «Про виконавче провадження».

Як свідчать матеріали справи, приватним виконавцем скеровано рекомендованим листом матеріали виконавчого провадження щодо опису та оцінки (повідомлення про результати оцінки майна), відправлення №651 та № 470.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає спростованими мотиви апеляційної скарги про те, що постанова про опис та арешт майна боржника не надсилалась останньому, що опис проводився у відсутності боржника або іншого власника квартири, про те, що боржник був належним чином повідомлений про здійснення опису майна та не допустив приватного виконавця в квартиру або іншим чином перешкоджав йому.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що приватним виконавцем здійснювались усі необхідні дії для виконання виконавчого листа, що підтверджується супровідними листами про направлення на адресу боржника, яка вказана у виконавчому документі всіх винесених постанов у виконавчому провадженні.

Як зазначено у п. 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02.04.2012 року №489/20802 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.09.2016 року № 1302/29432 для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 57 зазначеного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (абзац третій частини другої статті 3 ЗУ Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні ).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Статтею 12 ЗУ Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 ст. 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав , затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 №1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до ст. 12 Закону про оцінку майна та умовами абзацу сьомого пункту 51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна передбачає складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки. Пункти 56 та 57 Національного стандарту №1 передбачають, що висновок про вартість об`єкта є складовою частиною такого звіту.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Як встановлено з матеріалів виконавчого провадження 01.10.2021, через 2 дні після опису майна боржника, на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача ОСОБА_2 , що сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо вартості описаного 29.09.2021 приватним виконавцем майна, у зв`язку з чим просив залучити експерта для участі у виконавчому провадженні з метою незалежної оцінки такого майна.

Така заява стягувача є підтвердженням неможливості визначення вартості майна сторонами виконавчого провадження, оскільки такий порядок оцінки майна передбачає згоду та участь стягувача у визначенні вартості майна боржника, а оскільки стягувач звернувся до приватного виконавця із вищезазначеною заявою, приватним виконавцем правомірно залучено до участі у виконавчому провадженні суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Експертом підготовлено висновок про ринкову вартість майна боржника, що виключає будь-які порушення прав сторін виконавчого провадження.

Встановлено, що приватний виконавець при визначенні вартості майна керувався висновком про вартість об`єкта оцінки, що складений 20.10.2021 суб`єктом оціночної діяльності Ф-ОП ОСОБА_6 .

Згідно із ч. 6 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Законодавцем передбачено, що у разі незгоди боржника з оцінкою майна він має право вимагати рецензування звіту.

Так, за приписами п. 1 ст. 13 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Положення п. 1 ст. 13 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" кореспондуються з положеннями пункту 57 Національного стандарту №1.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що у разі незгоди із результатами оцінки арештованого майна заявник мав право у порядку, визначеному законом, звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту, у разі з незгодою з оцінкою оцінку арештованого майна є звернення особи з клопотанням про рецензування звіту про оцінку майна.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 у визначеному законом порядку та спосіб звертався з клопотанням про рецензування звіту про оцінку арештованого майна.

Встановивши, що дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника були вчинені відповідно до вимог Закону, а визначення вартості цього майна було здійснено належним суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання дій приватного виконавця щодо здійснення оцінки нерухомого майна неправомірними.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скаржником не було доведено належними та допустимими доказами факту порушення приватним виконавцем норм чинного законодавства під час винесення постанов у виконавчому провадженні №64309513 про опис та арешт майна боржника та про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

В той же час колегія суддів звертає увагу на те, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить заборони щодо винесення таких постанов в один і той же день.

Таким чином, встановивши, що оскаржувані дії та рішення державного виконавця вчинені та прийняті відповідно до закону, у межах його повноважень, права боржника у цьому виконавчому провадженні не було порушено, суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість скарги, та вірно відмовив у її задоволенні.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи вказану скаргу, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у її задоволенні.

Оскаржувана ухвала як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2022 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк