Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2022 Справа №607/12250/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача Шкварок Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шкварок Т.Р. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.,зареєстрований у реєстрі за №71745, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів»заборгованості в розмірі 8 495 грн. 68 коп. за Кредитним договором №630174153 від 02.01.2018 року, а також стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за реєстраційним №71745 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форвард Фінанс» заборгованості за кредитним договором №630174153 від 02.01.2018 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», в сумі 8 495, 68 грн. Виконавчий напис набрав чинності та був пред`явлений до виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Тернопільської області Вариводі В.Д. за заявою відповідача. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №67361643 від 02.11.2021 року, в ході якого накладено арешт на кошти та майно позивача. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Будь-яких договорів із ТОВ «Форвард фінансів» Середа О.В. не укладала, грошових коштів, вимог чи розрахунків заборгованості ні від відповідача, ні від третьої особи не отримувала. Щодо кредитного договору №630174153, який був укладений 17.07.2014 року, позивач, 04.05.2016 року з працівником АТ «Альфа-Банк», сплатила на рахунок банку 7 860,00 грн., закрила картковий рахунок та вважала, що погасила заборгованість перед останнім по тілу кредиту та процентах. Жодних інших розрахунків по картці АТ «Альфа-Банк», а також інших договірних відносин з вказаним банком після 04.05.2016 року у позивача не було. Також, до позивача не було жодних звернень зі сторони АТ «Альфа-Банк» після 04.05.2016 року. Крім цього зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки між нею та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, адже спірний договір між АТ «Альфа-Банк» та позивачем кредитний договір (у вигляді Анкети-заяви про акцепт), не був посвідчений нотаріально. 27.01.2022 року на адресу АТ «Альфа-Банк» позивачем надіслано лист-звернення, в якому остання просила надати копії всіх наявних документів, що стосуються її, як клієнта АТ «Альфа-Банк». Листом від 16.02.2022 року АТ «Альфа-Банк» надав копію договору факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА про відступлення права вимоги ТОВ «Компанія «ВЕСТА», а також виписку по рахунку. Жодних інших документів, в тому числі кредитного договору, на адресу позивача не надходило. Будь-яких документів, які б підтверджували безспірність боргу та слугували підставою для вчинення виконавчого напису не надходило і від відповідача. Тому, позивач вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем відповідних документів, за якими стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року по справі №757/24703/18-ц. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №158/2157/17.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» надав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того, представник ТОВ «Форвард Фінансів» звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу, у якому просять відмовити ОСОБА_1 у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що позивач не надано передбачених законом документів, на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, що входить до предмету доказування у справі. Вважає, що позивачем не додано до матеріалів справи підтверджуючих документів щодо оплати правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 3 000 грн. Відповідач не погоджується із співмірністю витрат на правову допомогу та складністю справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкварок Т.Р. подав суду відповідь на відзив у якій вважає, що наведенні відповідачем у відзиві обґрунтування не спростовують викладені позивачем обставини справи. Адже вчинення виконавчого напису можливе на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, до якого мають надаватися документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи наведене, а також факт заперечення позивачем заборгованості, вважає, що вони виключають її безспірність, а тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивач зазначив, що планує понести витрати на правничу допомогу адвоката, пов`язану з написанням позовної заяви та представництвом позивача в суді першої інстанції орієнтовно в сумі 3 000, 00 грн. У додатковій угоді від 26.10.2022 року сторони узгодили розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги в сумі 3 000, 00 грн., який визначений у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Цією додатковою угодою сторони домовились, що оплата здійснюється протягом 30 календарних днів після набрання рішення суду першої інстанції законної сили. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені в майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд. У даному випадку, доказами понесення витрат на правничу допомогу адвоката є договір та додаткова угода. Доказами надання послуг адвокатом також є складена та підписана представником позивача позовна заява, завіряння копій документів, що додавались до позовної заяви, складання та відправлення документів, що оформлялись представником позивача до подання позову, участь в судовому засіданні представником позивача, складання та відправка іншим учасникам та суду відповіді на відзив.

Третя особа, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, письмових пояснень щодо позову не подавала.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкварок Т.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів» в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася та про причину неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

17 липня 2014 року ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум».

Згідно даних вказаної Анкети-заяви, ОСОБА_1 вибрала для отримання категорію кредитної картки типу DMC Gold.

11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №71745, про звернення стягнення із ОСОБА_1 , яка є Боржником за Кредитним договором 630174153 від 02 січня 2018 року, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 р. є ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29 січня 2019 р. є ТзОВ «Вердикт Капітал», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28-01/21 від 28 січня 2021 р. є ТзОВ «Центр Фінансового Лізингу», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 02-06/21 від 02 червня 2021 є ТзОВ «Форвард Фінансів» заборгованість за Кредитним договором 630174153 від 02 січня 2018 року. Строк платежу за Кредитним договором 630174153 від 02 січня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення. Стягнення заборгованості проводилось за період 02 січня 2018 року по 07 червня 2021 року. Сума заборгованості складає: 7 845,68, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 92,03; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6 266,84; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1 486,81 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 650,00, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 8 495,68.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, 02 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В., відкрито виконавче провадження №67361643 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Форвард Фінансів» заборгованості в розмірі 8 495,68 грн.

27 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» із вимогою надати детальний розрахунок заборгованості за спірним кредитним договором.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк» у листі №13244-39.1-б/б від 16.02.2022 р., повідомлено про те, що 17.07.2014 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено Договір №630174153, відкрито рахунок та оформлено карту. Право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором №630174153 АТ «Альфа-Банк» було відступлене ТОВ «ФК «ВЕСТА» на підставі Договору факторингу, укладеного між Банком та вищезазначеною юридичною особою від 28.01.2019 року. На момент відступлення права вимоги заборгованість не була сплачена ОСОБА_1 та складала 1 579,11 грн. На підтвердження, зазначеної у листі, інформації, АТ «Альфа-Банк» надало позивачу копію Договору факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 р., укладеного мід АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» та виписку по рахунку за кредитною карткою Debit Gold MasterCard за період із 17.07.2014 р. по 27.01.2019 р., згідно якої, поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки, складає 1 578,84 грн. (прострочена заборгованість у розмірі 92,03 грн.).

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку.

Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктами 3.3., 3.4. глави 16 Порядку встановлено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис-вчиняється у межах цього строку, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у справі за №6-887цс17 від 05.07.2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова).

Проте, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався.

Оскаржений ОСОБА_1 виконавчий напис, вчинений нотаріусом 11.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.

Крім того, аналогічна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження позивача.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною, доказів, які б спростовували твердження позивача, зазначені ним у позові, відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, впорядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача представляє адвокат Шкварок Т.Р. згідно Ордеру серії ВО №1040338 від 08 вересня 2022 року.

14 січня 2022 року між адвокатом Шкварок Т.Р. та Середою О.В. укладено Договір №02/22 про надання правничої допомоги (адвокатських послуг), згідно умов якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

Як вбачається із Додаткової угоди до Договору №02/22 про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) від 26 жовтня 2022 року, за надання правової допомоги (адвокатських послуг) при розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області справи про визнання виконавчого напису, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. тазареєстрованого в реєстрі за №71745, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості за кредитним договором № 630174153 від 02.01.2018 року, таким, що не підлягає виконанню, Замовник сплачує Адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 3 000, 00 грн. Розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги, визначений у вигляді фіксованої суми та не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого Адвокатом часу. Сторони домовилися, що оплата здійснюється протягом 30 календарних днів після набрання рішення суду першої інстанції законної сили.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підставі наведеного, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення із ТОВ «Форвард Фінансів» 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 258-268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Киїівської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №71745, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості Кредитним договором № 630174153 від 02.01.2018 року в розмірі 8 495,68 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., а також 3 000 (три тисячі) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 26 грудня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан