Справа № 211/6609/20
Провадження № 2-д/211/4/22
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі судового засідання Зоріній С.М.,

без участі сторін,

розглянувши матеріали клопотання Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і виконання на території України рішення від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 2-939/2019 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на поховання, в частині стягнення моральної шкоди та витрат на поховання з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , -

встановив:

До суду надійшло клопотання Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і виконання на території України рішення від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 2-939/2019 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на поховання, в частині стягнення моральної шкоди та витрат на поховання з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року клопотання - задоволено. Визнано та дозволено примусово виконати на території України рішення Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і виконання на території України рішення від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 2-939/2019 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на поховання, в частині стягнення моральної шкоди та витрат на поховання з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуту за рішенням Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 07 листопада 2019 року моральну шкоду в сумі 370000 гривень 00 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.08.2022 року ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року скасувано та направлено цивільну справу за клопотанням Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і виконання на території України рішення від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 2-939/2019 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на поховання, в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 для подальшого розгляду.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2022 року клопотання призначено до розгляду.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, представник боржника-відповідача ОСОБА_5 адвокат Артеменко О.В. до суду надала заперечення та просила у задоволенні клопотання про визнання і виконання на території України рішення про стягнення з ОСОБА_3 , коштів в рахунок компенсації моральної шкоди відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що виконання рішення іноземного суду може загрожувати інтересам України, оскільки Росія є державою агресором та веде війну проти Українського народу не виконуючи тим самим рішення Європейського суду з прав людини від 01 березня 2022 року, чим порушила також установлений Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод принцип обов`язковості рішень Суду, з огляду на те, що дипломатичні відносини з країною агресором розірвані.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Так, на виконання в Україні надійшло клопотання Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і виконання на території України рішення рішення Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації про визнання і виконання на території України рішення від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 2-939/2019 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на поховання, в частині стягнення моральної шкоди та витрат на поховання з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок надання правової допомоги у сімейних справах між Україною та Російською Федерацією регламентує Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікована Законом України № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, набула чинності 14 квітня 1995 року.

Обсяг правової допомоги визначено у статті 6 Конвенції, відповідно до якої Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, котрий в подальшому був продовжений.

Також 24.02.2022 року Міністерство закордонних справ України опублікувало офіційну заяву щодо розриву дипломатичних відносин з Російською Федерацією, крім консульських питань пов`язаних із захистом полонених та українських політичних в`язнів, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) навиконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором).

Також, 07 березня 2022 року Верховний Суд відкрив до підписання Спільну заява про зупинення виконання рішень на користь Російської Федерації з метою припинення агресії проти України.

Спільна заява судів, органів юстиції та примусового виконання рішень, професійних суддівських об`єднань, арбітражних установ, юридичних спільнот про зупинення виконання рішень на користь Російської Федерації з метою припинення агресії проти України.

В умовах загрози, що нависла над світом унаслідок акту агресії, до якого вдався режим Президента Російської Федерації Путіна, світова спільнота суддів, арбітрів і юристів загалом, які визнають цінність миру, верховенства права, демократії, поваги до прав людини, спираючись на те, що Генеральна асамблея Організації Об`єднаних Націй прийняла 2 березня 2022 року резолюцію «Агресія проти України», якою засудила агресію Російської Федерації проти України як порушення ст. 2 (4) Статуту ООН, вимагаючи від Російської Федерації негайно припинити застосування сили проти України та утримуватися від незаконних погроз або застосування сили проти будь-якої держави-члена ООН, (…), а також поважати права людини, враховуючи те, що Російська Федерація не виконує резолюцію Генеральної асамблеї ООН від 2 березня 2022 року, продовжує завдавати агресивних нападів на Україну, її мирне населення; беручи до уваги те, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є обов`язковими для Російської Федерації як держави-учасниці Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ухвалив 1 березня 2022 року рішення про застосування тимчасових заходів за заявою уряду України проти Росії стосовно масових порушень прав людини, скоєних російськими військовими під час агресії проти незалежної держави Україна та її цивільного населення, яким Суд вирішив, в інтересах сторін і належного розгляду справи, наказати уряду Росії утримуватися від військових нападів на цивільне населення і цивільні об`єкти, (…), з огляду на те, що Російська Федерація не вжила жодних заходів на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 1 березня 2022 року, чим порушила також установлений Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод принцип обов`язковості рішень Суду (…), Верховний суд вважає, що, зокрема, рішення судів у будь-яких цивільних чи комерційних справах, ухвалені на користь Російської Федерації, її органів, компаній, банків, фондів, установ, у яких вона має істотну участь або інтерес, інших контрольованих Росією осіб (далі рішення на користь Росії), не можуть бути визнані та примусово виконані до остаточного припинення агресії Російської Федерації й усунення наслідків цієї агресії; учасники проваджень, у яких запитано визнання і виконання рішень на користь Росії, мають добросовісно повідомити про це та зробити всі необхідні заяви для зупинення виконання. Водночас суди й інші компетентні органи мають повноваження exofficio вжити всіх необхідних заходів для зупинення виконання рішень на користь Росії; судді, адвокати, арбітри, інші учасники проваджень, на яких покладено обов`язок дотримуватися високих професійних та етичних стандартів у цих провадженнях, мають усвідомлювати свою відповідальність за збереження миру, утвердження верховенства права й недопущення сприяння збройній агресії в будь-якій формі.

Отже, як зазначено в листі Верховного суду від 07.03.2022 року, рішення, прийняті в інтересах контрольованих Росією осіб, тобто рішення на користь Росії, не можуть виконуватись на території України через вищевикладені обставини, водночас, заявник іноземного клопотання ОСОБА_2 постійно мешкає на території росії, а отже є контрольованою росією особою. За таких обставин, задоволення іноземного клопотання та визнання і виконання на території України рішення суду Російської Федерації за позовом контрольованої росією особи, буде означати виконання рішення в інтересах країни агресора.

Згідно ч. 7 ст. 473 КПК України, у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 468 ЦПК України у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено, якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України.

Приймаючи до уваги, що росія є державою агресором та веде проти Українського Народу війну, з огляду на те, що Російська Федерація не вжила жодних заходів на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 1 березня 2022 року, чим порушила також установлений Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод принцип обов`язковості рішень Суду, з огляду на те, що дипломатичні відносини з країною агресором розірвані, суд не може вирішувати питання про надання дозволу на виконання рішень суду країни агресора.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання про визнання і виконання на території України рішення Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 07 листопада 2019 року, необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись 1-19, 23, 33, 34, 95, 174-177, 184, 187, 190, 191, 352-355, 468, 471-473 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме рішення Яковлєвського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 07 листопада 2019 року у справі № 2-939/2019 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , компенсацію моральної шкоди у розмірі 1000 000 (один мільйон ) російських рублів ( 370000,00 гривень) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дати складання.

Суддя: Н. О. Сарат