ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/267/21
Номер провадження 2/292/4/22
З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

05 липня 2022 року смт Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С., секретаря судового засідання Володіної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про припинення права власності у спільному майні, В С Т А Н О В И В :
У березні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що сторони є співвласниками будинку АДРЕСА_1 . На підставі рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08.10.2015 у справі № 292/340/14-ц їй належить 4/6 даного житлового будинку.
Відповідачі є спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , після смерті якого успадкували по 1/6 ідеальних часток будинку. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, не приватизована. Житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований нею спільно з її на даний час померлим чоловіком ОСОБА_4 , являється єдиним місцем її проживання, іншого житла у власності вона не має. Відповідачі ніколи не проживали у спірному будинку, не були в ньому зареєстровані та фактично не користувались. Кожен з них має у власності та проживає у своєму житлі в Російській Федерації, однак від викупу нею частки кожного з них у спірному будинку відмовляються. На даний час відповідачі не проживають у спірному будинку, їх особистих речей в ньому немає. За утримання своєї частки у спільному майні жодного разу ніхто з них не сплачував, про своє спільне майно вони не піклуються. Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільним майном, тому подальше спільне користування та володіння ним є неможливим. Здійснити поділ спірного житлового будинку з виділом в натурі часток у розмірі 4/6, 1/6, 1/6, а також з відступом від ідеальних часток співвласників у вигляді окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім"єю, у відповідності до вимог державних будівельних норм, не вбачається технічно можливим. Вартість належних ОСОБА_3 1/6 ідеальних часток будинку визначена у розмірі 22 467 грн, ОСОБА_2 - у розмірі 22 467 грн. Враховуючи викладене, просить суд припинити право власності у спільному майні кожного з відповідачів на 1/6 ідеальних часток будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на дані частки у спільному майні та стягнути з відповідачів у солідарному порядку судові витрати у справі. Ухвалою судді від 30.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено по ній підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.05.2021 підготовче засідання відкладено у зв"язку зі зверненням до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про надання правової допомоги, провадження у справі зупинено до надходження відповіді на судове доручення. 14.06.2022 на адресу суду з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла відповідь на запит суду за № 7940-2022/11.2-16/7537-2022/11.2 від 06.06.2022, згідно якого матеріали доручення Червоноармійського районного суду Житомирської області про вчинення окремих процесуальних дій і вручення судових документів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надіслано листом № 11.2/09-16/11/1261 від 01.06.2021 на адресу Головного управління Міністерства юстиції Російської Федерації по Санкт-Петербургу. Будь-яка інформація щодо результатів виконання даного доручення на адресу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не надходила. Ухвалою суду від 22.06.2022 поновлено провадження у справі та призначено по ній підготовче засідання.
Ухвалою суду від 23.06.2022 закрито підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилися, подали до суду письмове клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилися, у зв"язку з відсутністю поштового зв"язку та можливістю листування з Російською Федерацією про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися через оголошення на офіційному веб-сайті Червоноармійського районного суду Житомирської області. Будь-яких заяв від них, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило.
З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності
частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В ході розгляду справи судом встановлено, що частка кожного з відповідачів у спірному будинку є незначною (12,95 кв. м. із загальної площі будинку 77,7 кв. м), спірний будинок є неподільним, частки кожного співвласника в будинку виділу не підлягають, спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки співвласники будинку не є членами однієї сім`ї, ніколи не проживали разом, не вели спільного господарства, відповідачі в порушення ч. 3 ст. 19 Конституції України не беруть участі у витратах, яких потребує утримання власності, не сплачують за комунальні послуги, припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів та членам їх сімей, які ніколи не проживали у спірному будинку, не були в ньому зареєстровані та фактично ним не користувалися, проживають на території Російської Федерації у власному житлі. Для спростування доводів позову відповідачі не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надали. Враховуючи наведені обставини, норми матеріального права, суд вважає можливим на підставі ст. 365 ЦК України припинити право власності кожного з відповідачів на 1/6 частки у спільному майні: будинку АДРЕСА_1 та визнати за позивачкою право власності на вказані частки у спільному майні.
У Х В А Л И В :

Суддя Т.С. Рябенька