Справа № 285/66/22
провадження у справі №2/0285/374/22
14 липня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: не прибула,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 16 722 грн. 88 коп.
В обґрунтування позову зазначила, відповідно до судового наказу № 285/1322/18 від 23.05.2018 року, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки. Однак відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки, яка складає 45 897,39 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Корецького відділу ДВС у Рівненській області.
Позивач в судове засідання не прибула, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).
23.05.2018 року Новоград-Волинським міськрайонним судом видано судовий наказ № 285/1322/18 про стягнення з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки. (а.с. 10).
Відповідно до довідки-розрахунку Корецького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 13.12.2021 року становить 45 897,39 грн. (а.с.5).
Згідно з частинами 1, 2 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзацах 1, 2 пункту 22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. № 3, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.
Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.
Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Аналогічних висновків щодо застосування норми статті 196 СК України дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року № 6-300цс16.
Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, клопотань про зменшення розміру пені з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів та доказів на підтвердження цих обставин відповідачем суду не надано.
Як вбачається з довідки-розрахунку Корецького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на за період з січня 2019 року по листопад 2021 року становить 45 897,39 грн.
Пеня підлягає стягненню відповідно до такої формули: Р = s * р * Q, де Р сума пені; s сума заборгованості за один місяць; р ставка пені, у відсотках за день прострочення (1%); Q кількість днів прострочення за один місяць.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 16 722 грн. 88 коп. підлягають задоволенню.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, та у зв`язку з виникненням заборгованості з вини ОСОБА_2 , який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, з відповідача, відповідно до вимог ст. 196 СК України, підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з січня 2019 року по листопад 2021 року становить 16 722 грн. 88 коп.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2019 року по листопад 2021 року становить 16 722 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 88 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: